Справа №461/8691/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

06.11.2018 року о 18 годин 15 хвилин, по перехресті пл. Міцкевича, 1, що у м. Львові, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Toyota Corolla н.з. НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не забезпечив безпеки маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Audi A6 н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні ушкодження, завдано матеріальної шкоди, чим порушив вимоги п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 факт правопорушення визнав.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №259657 від 06.11.2018 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та поясненнями ОСОБА_1, наданими в судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у вчиненому розкаявся, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Керуючись ст. ст.124, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький