125/1340/18 3/125/527/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бородкіної Л.В., інспектора СРПП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Матвієнко Д.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, проживаючий АДРЕСА_1, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 8 липня 2018 року біля 20 години 10 хвилин на відрізку автодороги с. Гайове - с. Колосіївка Барського району Вінницької області, керував транспортним засобом - мопедом марки "Honda Dio", державний номерний знак б/н, в стані алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився.

Згідно довідки Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області № 228 від 1 серпня 2018 року ОСОБА_2 не зареєстрований та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

У судовому засіданні інспектор СРПП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Матвієнко Д.Ю. повідомив, що адреса місця проживання ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1, зазначена у протоколі зі слів останнього.

У судове засідання, призначене на 7 серпня 2018 року, виклик ОСОБА_2 здійснено за останнім відомим місцем перебування, а саме, його місцем проживання, тобто за адресою, яку останній повідомив працівнику поліції і, яка вказана у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: АДРЕСА_1, однак до суду повернувся конверт з рекомендованим поштовим повідомленням з відміткою поштового відділення про неможливість вручення повістки з зазначенням причини невручення (а.с. 14-16).

Судом було вжито заходів щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про день, місце і час розгляду справи.

Оскільки інші відомості щодо місця перебування (проживання) ОСОБА_2 у суду відсутні, тому відповідальність за ненадання цих відомостей несе особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд розцінює поведінку ОСОБА_2, зокрема, введення в оману працівника поліції щодо місця перебування (проживання), як спробу уникнути відповідальності, а тому дійшов висновку, що останній в такий спосіб свідомо ухилився від участі у розгляді справи в суді.

З урахуванням зазначеного вище, ОСОБА_3 вважається належно повідомлений про місце і час розгляду справи.

За підстав, зазначених вище, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши інспектора СРПП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Матвієнка Д.Ю., дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ураховує положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", де зазначено про те, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 (z0055-95 від 24 лютого 1995 року). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 263012 від 8 липня 2018 року, в якому міститься запис ОСОБА_2 про те, що він, перед тим як керувати мопедом, вживав алкогольне пиво, вину визнає (а.с. 2);

- тестуванням до протоколу серії БД № 263012 від 8 липня 2018 року, проведене за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 торгової марки "Drager" (а.с. 3), та актом огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 5). Цими доказами беззаперечно підтверджується те, що концентрація алкоголю в крові ОСОБА_2 складала 0,77 % проміле, проти чого останній не заперечував та проставив у акті свій підпис (а.с. 3, 6).

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 не з'явився для розгляду справи у судове засідання, не розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, тому обставини, які пом'якшують його відповідальність, відсутні.

За таких підстав ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 гривні 40 копійок.

На підставі п. 2.9 ПДР України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ч. 1ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у видіштрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя