АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1003/18 Головуючий у 1 інстанції - Щербина О.О.
Справа № 185/3459/18 Доповідач - Іванова А.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу Опель Вектра д/н НОМЕР_1. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 23.04.2018 року, о 18.00 год., по вул. Ст. Фронту, 85 в м. Павлограді, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки Опель Вектра, д.н.з НОМЕР_1, повторно, протягом року, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей), на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків, ухилився пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подано апеляційну скаргу 27.08.2018 року, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме через те, що при розгляді адміністративного матеріалу присутній не був, з текстом постанови ознайомлений лише 17.08.2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції постанову було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права під час розгляду справи. Вказує, що матеріали справи не містять належних даних, що ОСОБА_1 є водієм та керував транспортним засобом. В порушення вимог чинного законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про те, від якого огляду ОСОБА_1 відмовився та з якою метою даний огляд повинен бути проведений. Крім того зазначає, що у поліцейських були відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, та останні не залучили свідків, осіб які б бачили, чи був ОСОБА_1 водієм транспортного засобу та чи проходив він огляд на стан сп'яніння.

Вважає, що протокол складений не повноважними на його складання особами, а також він не є доказом доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Також вказує, що поліцейські не здійснили відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що підтверджує відсутність складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, разом з тим останній вказує, що апеляційну скаргу подав у строк, передбачений чинним законодавством.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає необхідним задовольнити клопотання останнього, поновивши строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, апеляційний суд, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно, та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог, викладених ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 23.04.2018 року повторно, протягом року, порушив п. 2.5 ПДР України, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що зафіксовано і сторонніми особами; рапортом працівника поліції про вчинення ОСОБА_1 правопорушення; поясненнями ОСОБА_1, даними ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, де він особисто зазначав про керування 23.04.2018 року автомобілем Опель Вектра після вживання в той же день 300 г горілки та пляшки пива та у присутності двох понятих повідомляв про відмову пройти відповідну процедуру обстеження у медичному закладі; поясненнями свідка ОСОБА_2, даними ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи судом; аналогічними письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де в присутності понятих ОСОБА_1 відмовився від проходження зазначеної процедури; постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2017 року, якою на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги з приводу порушення вимог ст. 268 КУпАП України, адже, як вбачається з матеріалів справи, останнього було належним чином повідомлено про місце і час судового розгляду, але останній не з,явився у судове засідання. А тому справу було розглянуто відповідно до наявних матеріалів справи.

Крім того, останньому була надана можливість надати пояснення під час апеляційного розгляду, однак ОСОБА_1 в судове засідання також не з'явився.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу Опель Вектра д/н НОМЕР_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.П. Іванова