Провадження № 3/761/7102/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков А.В., за участі прокурорів Завадської Т.М., Дяченка В.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Тарасенко Т.П., розглянувши матеріали в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1, депутата Київської міської ради,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Як зазначено у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 29.08.2018 року № 44-03/137/18, ОСОБА_1, будучи депутатом Київської міської ради, та згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року, суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією та згідно абзацу 15 частини 1 статті 1 вказаного Закону суб'єктом декларування, не своєчасно, без поважних причин, 01.04.2018 року подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, що є вчиненням правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно, будучи суб'єктом декларування та усвідомлюючи, що на нього законом покладено обов`язок подання електронної декларації, розпочинаючи з 22.03.2018 року до 01.04.2018 р. здійснював заповнення декларації у електронному виді за 2017 рік на офіційному сайті НАЗК, однак, внаслідок системних помилок, при збереженні чернетки такої декларації з неї зникала інформація та не вдавалось її підписати електронним підписом. Лише 01.04.2018 року вдень, бизько 13:00 години йому вдалось коректно заповнити декларацію за 2017 р., підписати її та подати. Також, як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в тому числі, його суб'єктивна сторона, оскільки він не мав умислу на несвоєчасне подання декларації, та здійснив усі залежні від нього дії, щоб її подати, а сама по собі некоректна робота системи електронного декларування та відсутність у нього спеціальних технічних знань не є підставою для його притягнення до відповідальності.

Прокурор вважав доведеним несвоєчасне, без поважних причин, подання суб'єктом декларування ОСОБА_1 01.04.2018 року о 13 год. 06 хв. щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що є підставою для визнання винуватим останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією, мають також з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному подні щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Відповідно до протоколу Київської міської виборчої комісії про результати виборів депутатів Київської міської ради у багатомандатному виборчому окрузі на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року ОСОБА_3 обрано депутатом Київської міської ради.

Таким чином, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону.

Тому, згідно з абзацом п'ятнадцятим частини першої статті 1, частиною першою статті 45 Закону, приміткою до статті 1726 КУпАП ОСОБА_1 є суб'єктом декларування та суб'єктом правопорушення.

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті З Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 12 Закону, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти.

Частиною п'ятою статті 12 Закону визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів.

Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого :амоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 (далі - Порядок), щорічна декларація суб'єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб'єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), шляхом заповнення електронної форми.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 був зобов'язаний до 00 год 00 хв. 01.04.2018 подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з відомостями з Реєстру, щорічну декларацію за 2017 рік ОСОБА_1 подав 01.04.2018 о 13 год. 06 хв.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвався в Реєстрі 31.03.2017, 30.04.2017 подав щорічну декларацію за 2016 рік.

Згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 в період з 22.03.2018 по 01.04.2018 ним вчинено дії по створенню нової декларації на основі попередньої, заповненню та перегляду її, однак не здійснивши дії для подання документа натиснуто кнопку «Вийти».

Підпунктом 9 пункту 2 Порядку визначено, що подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб'єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб'єкта декларування.

Враховуючи вищевикладене, щорічна декларація за 2017 рік станом на 00 годин 00 хвилин 01.04.2018 не була подана до Реєстру.

01.04.2018 о 13 год. 06 хв. ОСОБА_1 натиснув кнопку «Подати документ», подання документу підтверджено ЕЦП, та о 13 год. 06 хв. щорічну декларацію за 2017 рік, подано.

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять суду тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне, без поважних причин, подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Одночасно, суддею враховуються висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, наведені в рішеннях «Гавенда проти Польщі» (Gaweda v. Poland, жалоба N 26229/95, ECHR 2002-II) від 14 березня 2002 року та «Амман проти Швейцарії» (CASE OF AMANN v. SWITZERLAND, заява № 27798/95) від 16 лютого 2000 року про те, що «якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Окрім цього, відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне подання електронної декларації, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученим до матеріалів справи листом НАЗК з додатком, яким засвідчено послідовність дій користувача ОСОБА_1, які було здійснено з особистого електронного кабінету на сайті НАЗК у період з 22.03.2018 року по 01.04.2018 року.

Більше того, під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_1 будь-яких мотивів на уникнення фінансового контролю шляхом несвоєчасного подання декларації.

Також судом приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 щодо того, що несвоєчасне подання електронної декларації ним було допущено з необережності, оскільки він, не маючи спеціальних технічних та комп*ютерних знань, не допускав можливості того, що введені попередньо відомості в електронну декларацію не будуть зберігатись у системі, що призведе до неможливості її подання, при цьому йому також був невідомий алгоритм дій у разі існування такої системної помилки, у той же час враховував, що у разі подання недостовірної інформації у електронній декларації, для нього може наступити відповідальність за більш тяжке адміністративне правопорушення, а тому наведені обставини свідчать про наявність вини особи виключно у формі необережності, що, у даному випадку, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відтак робить неможливим його притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 287, 288 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя А.В.Трубніков