№ провадження 33/781/184/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2018 року. м. Кропивницькй

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.

за участі прокурора Калашникова А.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Конопата М.І. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2018 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одружений, працюючого головним спеціалістом відділення офіцерів запасу та кадрів Маловисківського районного військового комісаріату Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір 1700 грн.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнаний винний у тому, що будучи провідним спеціалістом відділення комплектування Маловисківського районного військового комісаріату Кіровоградської області, порушив вимоги ч. 2 ст. 52 «Додаткові заходи здійснення фінансового контролю», Закону України «Про запобігання корупції», чим скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за наступних обставин.
Відповідно до витягу з наказу від 04.05.2017 за № 63, ОСОБА_2 з 21.01.2015 року працює в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді провідного спеціаліста відділення комплектування Маловисківського районного військового комісаріату Кіровоградської області є державним службовцем.
Провідний спеціаліст ОСОБА_1 станом на 01.01.2017 рік був суб`єктом декларування, відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті З Закону України " Про запобігання корупції" є державний службовець.
У провідного спеціаліста ОСОБА_1 02.06.2017 року виник обов`язок подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону України " Про запобігання корупції".
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: провідний спеціаліст ОСОБА_1 02.06.2017 року став власником об`єкта житлової нерухомості, житлового будинку загальною площею 63,7 кв.м., житлова площа 50, 3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231) дата та час державної реєстрації (02.06.2017 15:11:07) вартістю 97 000 (дев`яносто сім тисяч) грн., на підставі договору купівлі- продажу за № 509 від 02.06.2017 року.
Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 вчасно не подав у зв`язку із своєю неуважністю та подав їх із запізненням, а саме 19.09.2017 року.
Станом на 02.06.2017 рік ОСОБА_1 були відомі положення ч.ч. 2,3 ст. 52 Закону України " Про запобігання корупції".
Протягом червня 2017 року ОСОБА_1 у відпустці, на лікарняному, відрядженні чи за кордоном не перебував. У період з 02.06.2017 року до 12.06.2017 року ОСОБА_1 знаходився на робочому місці. Доступ до мережі «Інтернет», у зазначений період мав з власного робочого комп`ютера. Електронний цифровий підпис, ОСОБА_1 в період з 02.06.2017 року до 12.06.2017 року мав.
Крім цього, відповідно до інформації з публічної частини інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» у ньому міститься повідомлення ОСОБА_1 , про суттєві зміни в майновому стані, подане ним 19.09.2017 року о 21 год. 04 хв.
У декларації, розділі 3 повідомлення «Об`єкти нерухомості» ОСОБА_3 самостійно зазначає, що ним 02.06.2017 року набуто право власності на об`єкт житлової нерухомості: житловий будинок загальною площею 50,3 кв. м., вартістю 97 000 грн.
Одночасно, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 1600 гривень.
Таким чином, придбаний житловий будинок ОСОБА_1 перевищував 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлених на 1 січня 2017 року.
Тому, відповідно до частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII, у ОСОБА_1 , як суб`єкта декларування, починаючи з 02.06.2017 року виник обов`язок у десятиденний строк подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані про набуття права власності на об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 63,7 кв. м., житлова площа 50, 3 кв.м., вартістю 97 000 грн. в особистому кабінеті користувача.
Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII, у даному випадку, є 12 червня 2017 року включно.
ОСОБА_1 , станом на 01.01.2017 рік були відомі положення Закону України «Про запобігання корупції»: у частині того, що він є суб`єктом II етапу декларування, що розпочинався з 01.01.2017 року; у частині зобов`язання, встановленого ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» щодо подання повідомлення про суттєві зміни в його майновому стані як суб`єкта декларування, які настають у нього з 01.01.2017 року.
Таким чином, несвоєчасне повідомлення ОСОБА_1 письмово НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону, а саме неподання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2017 року, у період з 02.06.2017 року до 12.06.2017 року включно, є протиправним, тобто, таким, що порушує положення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», чим скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , листом про надання інформації та копії документів управління захисту економіки в Кіровоградській області, рапортом, зобов"язанням та попередженням за підписом ОСОБА_1 , витягами з наказів по військовому комісаріату, витягу з Єдиного Державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу житлового будинку, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Крім того, оперуповноважений Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Вовкодав С.О. є уповноваженою особою в силу Закону України " Про запобігання корупції" та ст. 255 КУпАП, щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення пов"язане з корупцією.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та прийнята з порушенням закону.

Так, в матеріалах справи знаходяться відомості про призначення справи до розгляду на 29 травня 2018 року і в цей же день була винесена постанова, копії якої, згідно розписки отримали захисник та ОСОБА_1 . Однак, після отримання постанови суду від 25 травня 2018 року, захисник та ОСОБА_1 встановили, що постанова була датована 25 травня 2018 року, на це вказує і штрих код в правому нижньому куті кожного аркушу постанови від 25 травня 2018 року. Таким чином постанова суду по справі була виготовлена раніше, 25 травня 2018 року, з порушенням статті 268, 277 - 2 та 285 КУпАП, тобто без проведення судового засідання та без участі осіб належним чином повідомлених, тобто постанова по вказаний справі було виготовлена заздалегідь, до закінчення розгляду справи, що вказує на упередженість суду.

Крім того, матеріалами провадження доведено, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, та відповідно склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Однак, зазначає, що Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Разом з цим, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення ІІАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , та будь-які повідомлення НАЗК про доручення такої перевірки ДЗЕ НП України, надання останнім відповідних розпоряджень та інше.

Також вказує, що прокурор не надав доказу, та не довів, що відповідно до Закону України "Про запобігання корупції НАЗК приймало будь-які рішення та розпорядження відносно ОСОБА_1 .

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обгрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Конопата М.І., які просили задовольнити скаргу ОСОБА_1 та закрити провадження за відсутності складу адміністративних правопорушень, думку прокурора який просив постанову районного суду щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала виправлення арифметичних помилок у судовому рішенні, тому суди у даному випадку застосовують аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Відповідно до ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Очевидна арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.
Не є арифметичними помилками застосування неправильних методик підрахунку, застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.
Опискою є неправильне написання слів.
Постановою Маловисківского районного суду Кіровоградської області від 30.05.2018 року виправлено описку у постанові Маловисківського районного суду від 25.05.2018 року та постановлено в тексті постанови правильно зазначити дату винесення постанови «29.05.2018 року», однак це не є арифметичною помилкою, а також не є опискою, а тому суд не вправі був вносити такі виправлення у текст постанови суду, оскільки про те, що постанова була винесена 25.05.2018 року вказує штрих код в правому нижньому куті кожного аркушу постанови суду від 25.05.2018 року.
Крім того, в Єдиному реєстрі судових рішень внесена постанова районного суду, де зазначено також дату винесення постанови від 25.05.2018 року.
За таких обставин постанову Маловисківського районого суду Кіровоградської області від 25.05.2018 року слід скасувати як незаконну.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним з наступних підстав.
Відповідно до вимог передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, неповідомлення або не своєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема, щодо статей 172-4 - 172-9 КУпАП.
З листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 30.05.2017 року №95-17/173/5/17 вбачається, що уповноваженні на те органи Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-4 172-9 КУпАП та збирати необхідні докази, що підтверджують їх вчинення.
Відповідно до Наказу Національної поліції від 07.11.2015 року № 81 "Про затвердження Положення про департамент захисту економіки Національної поліції України" пункт IV права департаменту вбачається, що працівники Департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.
Більш того, згідно аб.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання Корупції» спеціально уповноваженні суб`єкти у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що оперуповноважений Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України є уповноваженою особою в силу Закону України " Про запобігання корупції" та ст. 255 КУпАП, щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення пов`язаного з корупцією.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно, та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував того, що придбав будинок і тим самим набув суттєві зміни в матеріальному становищі. Про обов`язок скласти повідомлення про це і направити його до Національного агентства з питань запобігання корупції в електронній формі, як стверджує останній, було відомо йому. Мотивував наведене своєю необізнаністю щодо суми, яка підлягала внесенню стосовно змін до майнового стану. Стверджував, що за своєю ініціативою усунув дане порушення 19.09.2017 року. Вказує на малозначність вчиненого ним правопорушення, так як не переслідував наміру на приховування від відповідних контролюючих органів набуття суттєвих змін в матеріальному становищі.
Однак, як встановлено в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді провідного спеціаліста відділення комплектування Маловисківського районного військового комісаріата Кіровоградської області, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України " Про запобігання корупції", за договором купівлі-продажу житлового будинку від 02.06.2017 року набув у власність житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2 , загальною площею 63,7 кв.м., вартість якого становить за домовленістю сторін 97 000 грн.
Провідний спеціаліст ОСОБА_1 є державний службовець і станом на 01.01.2017 рік був суб`єктом декларування, відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті З Закону України " Про запобігання корупції", а тому у провідного спеціаліста ОСОБА_1 02.06.2017 року виник обов`язок подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону України " Про запобігання корупції".
Станом на 02.06.2017 рік ОСОБА_1 були відомі положення ч.ч. 2,3 ст. 52 Закону України " Про запобігання корупції", що підтверджується заявою та рапортом ОСОБА_1 ( а.с.15-16).
При цьому, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 вчасно не подав та подав їх із запізненням, а саме 19.09.2017 року.
Відповідно до інформації з публічної частини інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» у ньому міститься повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни в майновому стані (гіперпосилання на повідомлення https://public.nazk.gov.ua/declaration/beccd875-73db-40cb-9ae9-469dc6ef5ca9), подане ним 19.09.2017 року о 21 год. 04 хв.
У декларації, розділі 3 повідомлення «Об`єкти нерухомості» ОСОБА_1 зазначає, що ним 02.06.2017 року набуто право власності на об`єкт житлової нерухомості: житловий будинок загальною площею 50,3 кв. м., вартістю 97 000 грн.
Одночасно, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 1600 гривень.
Таким чином, придбаний ОСОБА_1 житловий будинок загальною площею 63,7 кв. м., а не як зазначено останнім 50, 3 кв.м., вартістю 97 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, перевищував 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлених на 1 січня 2017 року.
Тому, відповідно до частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII, у ОСОБА_4 , як суб`єкта декларування, починаючи з 02.06.2017 року виник обов`язок у десятиденний строк подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані про набуття права власності на об`єкт житлової нерухомості.
Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII, у даному випадку, є 12 червня 2017 року.
Відповідно до інформації від ДП «Українські спеціальні системи» від 13.01.2017 року за № 01-38 у період з 20.10.2016 року по 31.12.2016 рік Єдиний державний реєстр декларацій, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування функціонував у штатному режимі, за винятком окремих періодів 25, 26, 27, 28 жовтня 2016 року, коли доступ користувачів до Реєстру був обмежений або відсутній в результаті численних Інтернет-атак на ВЕБ-портал НАЗК та мережеві ресурси ДП.
Рішенням від 08.06.2017 року за № 224 «Про визначення періодів, протягом яких спостерігалися перебої у роботі інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» НАЗК взято до відома інформацію від адміністратора ІТС Реєстр ДП «Українські спеціальні системи» та визначено періоди неналежного функціонування ІТС Реєстр лише у березні місяці.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що в період часу з 02.06.2017 року по 12.06.2017 року у відрядженні він не вибував, у відпустці не перебував, на лікарняному також не був та мав електронний ключ для внесення декларації.
З урахуванням викладеного ОСОБА_1 мав фізичну та технічну можливість вчасно подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з придбанням вказаного майна, натомість поважні причини несвоєчасного подання апеляційним судом не встановлені.
Покликання ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу щодо несвоєчасного подання такої декларації є неспроможним і суд апеляційної інстанції таке до уваги не бере, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.176-2 КУпАП - є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній так і в необережній формі вини.
Так, з об`єктивної сторони правопорушення, передбачені ст.172-6 ч. 2 КУпАП можуть виражатись щодо суттєвих змін у майновому стані у двох формах:
1) неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані;
2) несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.
Ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено обов`язок суб`єкта декларування письмово повідомити НАЗК у 10-денний строк з моменту отримання доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 01.01.2017р. про суттєві зміни у його майновому стані, ця інформація вноситься до ЄДРД, оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК з метою перевірки її достовірності у наступному.
Таким чином, якщо суб`єкт правопорушення зробив одне із зазначених письмових повідомлень на 11-й день або пізніше його діяння треба кваліфікувати як несвоєчасне повідомлення, а якщо взагалі його не зробив - як неповідомлення.
Аналіз вказаної норми приводить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним і обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.
Тому, апеляційний суд оцінює критично посилання апелянта на те, що йому випадково стало відомо про необхідність подання окремої декларації із зазначенням суттєвих змін в майновому стані, як на вчинення правопорушення з необережності, та як на підставу для скасування постанови від 25.05.2018 року, оскільки ОСОБА_1 був повідомлений про те, що він несе особисту відповідальність за порушення законодавства України у тому числі за порушення Закону України «Про запобігання корупції».
При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», при вирішенні питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.
Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначає правопорушення, пов`язане з корупцією як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Таким чином, для кваліфікації діяння за ч.2 ст.172-6 КУпАП не вимагається наявність корупційного інтересу, адже йдеться про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а не корупційного правопорушення. Правопорушення, пов`язане з корупцією, не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження.
Стаття 52 Закону України «Про запобігання корупції» вимагає від суб`єкта декларування у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.
Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у відповідності до підпунктів «В» та «Е» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_1 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 52 «Додаткові заходи здійснення фінансового контролю», Закону України «Про запобігання корупції», чим скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне повідомлення ОСОБА_1 письмово НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані.
Що ж стосується покликання апелянта про неправильність встановлення місця вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного Порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності може мати кілька різних адрес проживання, може бути незареєстрованою за жодною з адрес взагалі, проте це не звільняє її від обов`язку подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані із прив`язкою до статусу особи, уповноваженої на виконання функцій органів держави чи місцевого самоврядування.
Також не обґрунтованим є доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції притягнув до відповідальності не ту, особу, оскільки останній працює головним спеціалістом відділення офіцерів запасу та кадрів Маловисківського РВК, а не провідним спеціалістом, оскільки на момент вчинення адміністративного правопорушення, згідно наказу від 21.01.2015 року №8-дс ОСОБА_1 працював на посаді провідного спеціаліста відділення комплектування Маловисківського РВК, а в подальшому 25.10.2017 року останнього призначено на посаду головного спеціаліста відділення офіцерів запасу та кадрів Маловисківського РВК, згідно наказу від 24.10.2017 року №145.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларацій особи, уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вправі виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК скласти протокол про адміністративне правопорушення, є не обґрунтованими, оскільки п.4 розділу 2 цього Порядку визначено випадки встановлення факту саме неподання декларації суб`єктом декларування відповідно до Закону, а не несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни подання декларації, як зазначено в адміністративному протоколі щодо ОСОБА_1 .
Частиною третьою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихст.38 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 20.03.2018 року, а отже, на момент винесення апеляційним судом постанови щодо останнього сплив строк накладення на нього адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП.

Виходячи з того, що на момент розгляду справи закінчився строк для притягнення особи до адміністративної відповідальності, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та на підставі п.7 ст.247 КУпАП адміністративне провадження закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області І.С. Олексієнко