Справа № 311/3117/18
Провадження № 3/311/1005/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.11.2018 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії БД № 021472 від 24.08.2018 року), що надійшов з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с.Орлянське Василівського району Запорізької області, зі слів працюючого у службі охорони ПрАТ «ЗЗРК», охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

24.10.2018 року до Василівського районного суду Запорізької області повторно надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 021472 від 24.08.2018 року, складений інспектором СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бончевим О.В. та з якого вбачається, що 24 серпня 2018 року о 18-40 годин, ОСОБА_1, рухаючись по вул..Портова в м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, керував автомобілем «ВАЗ 2104» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України не визнав, проти фактичних обставин, викладених у складеному протоколі заперечував, вказуючи при цьому, що спиртні напої у той день 24.08.2018 року не вживав, пив пиво напередодні, лише ввечері 23.10.2018 року, тому коли був зупинений його автомобіль, він і погодився на проведення огляду на стан сп"яніння в медичній установі, так як був впевнений, що тверезий. Крім того, на місці зупинки транспортного засобу йому не було запропоновано проведення огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також вказував, що при проведенні огляду для встановлення стану сп'яніння в медичному закладі безпідставно не були здійснені лабораторні дослідження з використанням біологічного середовища. Просив провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення та просить провадження у справі закрити у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Згідно ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п"ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Судом не закінчений розгляд справи у п'ятнадцятиденний строк, оскільки кожне з судових засідань у даній справі про адміністративне правопорушення, а також судові засідання 05.11.2018 року, 14.11.2018 року були відкладені/оголошена перерва, оскільки судом були задоволені клопотання сторони захисту для наданням можливості реалізувати право на захист. Однак, в судове засідання, призначене на 22.11.2018 року ОСОБА_1 та його захисник в особі адвоката Першина В.М. не з?явилися, про день та час судового розгляду були сповіщені своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується розписками в отриманні судових повісток, які містяться в матеріалах справи (а.с.24,25,33,34).

22.11.2018 року о 09-15 год. захисником адвокатом Першиним В.М. до суду подано заяву з проханням відкладення розгляду справи, оскільки він зайнятий в іншому процесі в Господарському суді Запорізької області, а також особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надана суду заява з проханням розгляд справи відкласти, посилаючись на зайнятість його захисника Першина В.М. в іншому процесі, у відсутність якого приймати участь в судовому засіданні він не бажає.

Проте, неявку в судове засідання 22.11.2018 року особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд розцінює як неповажну, оскільки жодних належних документальних підтверджень поважності причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання з певних об"єктивних причин, суду не надано та не підтверджено відповідними документами.

Крім того, з долученої до заяви захисника Першина В.М. копії ухвали Господарського суду Запорізької області від 15.11.2018 року вбачається, що останній приймає участь у судовому засіданні в якості представника не сторони по справі, а саме третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, крім того, дата судового засідання, призначеного на 11-30 год. 22.11.2018 року по даній адміністративній справі, була заздалегідь узгоджена з учасниками судового розгляду.

Тому, неявку в судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Першина В.М. суд розцінює як умисне затягування розгляду по суті справи про адміністративне правопорушення, що також вбачається з раніше наданих суду заяв захисника Першина В.М. про відкладення судового засідання, яке призначено на 29.10.2018 року (а.с.19), враховуючи при цьому, що строк розгляду справи, згідно вимог ст.277 КУпАП, становить п'ятнадцять днів, та відповідно до вимог статті 38 КУпАП, строк накладення стягнення становить три місяці з дня вчинення правопорушення. Тому, заявлені захисником Першиним В.М. та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 перед судовим засіданням 22.11.2018 року клопотаннями про відкладення судового засідання суд визнає зловживанням своїми процесуальними правами та бажанням уникнути адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки заявлено без належних обґрунтувань та безпосередньо перед закінченням тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, зокрема, розглядаються у п'ятнадцятиденний строк із дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи про адміністтративні правопорушення за статтею 130 КУпАП, в якій ОСОБА_1 притягується до відповідальності, не належить до цих випадків.

На виконання запиту Василівського районного суду Запорізької області від 05.11.2018 року, 14.11.2018 року головний лікар комунальної установи «Дніпрорудненська міська лікарня» Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області направив на адресу суду:

- сертифікат калібрування алкотестеру моделі "Alkotest 6510" серійний номер ARZK-0632, виданим ТОВ "Сорбполімер-аналітик" від 15.06.2018 року, замовником якого є Дніпрорудненська міська лікарня ДМР ВР ЗО, строк дії якого триває до 15.06.2019 року (а.с.30);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3235, виданим ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий Центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ"), чинним до 15.06.2019 року, з якого вбачається, що газоаналізатор "Alkotest 6510" заводський номер ARZK-0632; виробник Німеччина, відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.30 зворот);

- Інструкцію з експлуатації приладу газоаналізатора "Alkotest 6510" для контроля змісту алкоголя у повітрі, що видихається (а.с.31,40-66) та з якої вбачається, що вказаний прилад немає функції роздруківки результатів. Результат обстеження фіксується з дисплея та зберігається в функції "пам"ять" за номером.

Вивчивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом особою, що перебуває у стані сп'яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що повинна проводитися згідно з вимогами, які містяться в ст. 266 КУпАП та п.6 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року).

Відповідно до положень частини 1 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакцію.

За змістом ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, а у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - наказ № 1452/735).

Відповідно до п.п.2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Крім того, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу - направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п.6 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп"яніння і дії водії щодо ухилення від огляду.

Тобто, порядок вчинення дій співробітниками поліції щодо проведення огляду водія на стан сп'яніння чітко унормовано законодавством: спочатку огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу і лише у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, останній направляється поліцейським до медичного закладу з послідуючим складанням протоколу про адміністративне правопорушення у разі наявності законних на те підстав.

Проте, як встановив суд в ході розгляду справи, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановленого законом порядку щодо проведення огляду на стан сп'яніння у цьому випадку дотримано не було.

У разі відмови водія від огляду з використанням спеціального технічного засобу поліцейський повинен залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду, при цьому вони мають засвідчити та у них відбираються письмові пояснення з викладенням обставин того: в який спосіб водію пропонується пройти огляд; які є підстави в поліцейського для проведення огляду; з яких причин водій відмовився від огляду; в котрій годині йому було запропоновано та коли водій відмовився.

Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров'я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається з протоколу у справі про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бончевим О.В. о 18-40 годин 24 серпня 2018 року по вул.Портова в м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області був зупинений водій ОСОБА_1, який керував автомобілем «ВАЗ 2104» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, у стані алкогольного сп'яніння. Далі в протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, при цьому відповідний підпункт ПДР, який саме було порушено ОСОБА_1, інспектором у протоколі не вказано, враховуючи, що пункт 2.9 Правил дорожнього руху України складається за кількістю з семи підпунктів, а саме: п.п."а) -е)" п.2.9 ПДР.

Крім того, цей протокол про адміністративне правопорушення, а також інші, додані до нього докази, не містять відомостей щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, який проводиться поліцейським на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази щодо пропонування працівниками поліції водію ОСОБА_1 пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу чи щодо його незгоди з результатами огляду, як того вимагають вказані вище вимоги Закону.

Також, як вбачається з переглянутого долученого до матеріалів справи відеозапису, поліцейські дійсно зупинили автомобіль «ВАЗ 2104» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, проте, як далі розгорталися події після зупинки вказаного транспортного засобу, наданий DVD-R диск відповідної інформації не містить, також відстутнє підтвердження тих подій, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. В зазначеному матеріалі відсутня будь-яка інформація про фактичну наявність технічного засобу алкотестера «Драгера» у працівників поліції та відомості про пропонування ними його пройти ОСОБА_1

Відсутність вказаних відомостей в протоколі про адміністративне правопорушення чи доданих до нього документів, в сукупності із поясненнями ОСОБА_1, дають підстави вважати, що проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським саме на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 запропоновано не було, а як наслідок - порушено встановлену законом процедуру проведення огляду на стан сп'яніння, а саме: положення розділу І та ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

До матеріалів справи долучено рапорт інспектора СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бончева О.В., в якому останній вказав про те, що 24.08.2018 року інспектором СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бончевим О.В. під час несення служби 24.08.2018 року о 18-40 годин, на вул..Портова в м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, за порушення ПДР було зупинено автомобіль «ВАЗ 2104061» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, 1987 року народження, який керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння очей), від проходження тесту на алкоголь на місці зупинки за допомогою алкотестера "DRAGER" відмовився. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп"яніння в медичному закладі, на що він погодився, тому ОСОБА_1 був доставлений до Дніпрорудненської міської лікарні. Після проходження ОСОБА_1 медичного огляду. Було встановлено, що він знаходиться у стані алкогольного сп"яніння, про що лікарем було складено висновок, який додається до протоколу, відео додається (а.с.3).

Однак, як вбачається з наданого рапорту інспектором СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бончевим О.В. було зупинено о 18-40 годин 24.08.2018 року на вул..Портова в м.Дніпрорудне водія ОСОБА_1, проте, з незрозумілих причин протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 021472 від 24.08.2018 року було складено відносно взагалі іншої особи - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані розбіжності та невідповідності у складеному інспектором Бончевим О.В. 24.08.2018 року протоколі не оговорені та у встановленому законом порядку не усунені.

На повторний виклик до зали судових засідань інспектор СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бончев О.В. не з"явився, документів на підтвердження поважності причин неявки, суду не надав.

В порушення вимог ч.2 та 3 ст.266 КУпАП, п.п.3,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами; п.7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння не був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів і він в присутності двох свідків не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням вимог ч.2, ч.3 ст.266 КУпАП; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а тому, відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Тож за таких обставин, ОСОБА_1 було направлено для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння без дотримання вимог правових норм, які регулюють порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

За правилами п.22 вказаної вище Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як доказ, до матеріалів справи доданий висновок № 240 від 24.08.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_5 У висновку лікарем встановлено, що огляд ОСОБА_1 проводився о 18-55 год. 24 серпня 2018 року та відповідно до огляду ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння. Результатом алкотесту № 06639 виявлено 0,24 ?/?? проміле (а.с.4).

Крім того, з Інструкції з експлуатації приладу газоаналізатора «ALKOTEST 6510» для контроля змісту алкоголя у повітрі, що видихається, яка надана КУ "Дніпрорудненська міська лікарня" ДМР ВР ЗО на запит суду за клопотанням сторони захисту (а.с.31,40-66) вбачається, що вказаний технічний прилад немає функції роздруківки результатів. Результат обстеження фіксується з дисплея та зберігається в функції "пам"ять" за номером. За результатами тестування - значення відображається у відповідних одиницях виміру концентрації алкоголя "0,00 mg/л ", проте у складеному відносно ОСОБА_1 висновку за № 240 від 24.08.2018 року відображено, що проведеним медичним оглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, та за даними алкотесту №06639 результат становить 0,24 ?/??. Однак, з вищевказаної Інструкції з експлуатації даного приладу газоаналізатора вбачається, що стан алкогольного сп"яніння повинен становити результат показника приладу понад 0,24 mg/л, а не дорівнювати йому (стор.17,21,27 30, 32 Інструкції)

Відповідно до пунктів 15,16 Інструкції за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

У порушення вказаних пунктів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, лікар, що проводив огляд ОСОБА_1, будь-яких лабораторних досліджень не провів, проте дійшов висновку про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п.22 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

За таких обставин, доданий до матеріалів справи Висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння слід вважати недійсним, оскільки він складений з порушенням вимог інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року.

У зв'язку з цим, складений на підставі вказаного висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння протокол про адміністративне правопорушення суд визнає недопустимим доказом.

Таким чином, суд визнає недопустимим наявний у матеріалах провадження Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 240 від 24.08.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння в день проведення медичного огляду.

Також, на доданих до матеріалів справи компакт - дисків не зафіксовано будь-яких фактів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не несуть в собі жодного інформативного змісту, тому не є доказом по справі.

З урахуванням викладеного, а також у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи достовірних допустимих даних про доведеність факту сп'яніння, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, тобто у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховує положення статті 19 Конституції України, згідно з якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а недодержання такого порядку тягне за собою наслідком визнання недопустимими одержаних у такий спосіб доказів.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього документами, тобто доказами.

Разом з тим, досліджені судом докази у цій справі є сумнівними, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, докази, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є суперечливими, нечіткими та неузгодженими між собою, а тому його вина не доведена у встановленому законом порядку.

В правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення , за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов'язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Будь-яких інших доказів щодо наявності/відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в ході судового розгляду здобуто не було. Тому, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.31, 33, п.п.1,7 ст.247, 266, 268, 279, 280, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 - закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО