Номер провадження 3/523/6003/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Боднар С.М.,

секретаря Смокіної Н.І.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли із Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого курєром в ТОВ «ЕКОБУНКЕР», неодруженого, дітей на утриманні не маючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До провадження Суворовського районного суду м.Одеси надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №283581 від 26.09.2018 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24.09.2018 року.

Судом було встановлено, що 24.09.2018 року о 12 год. 15 хв., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул.Миколаївська дорога, 233 в м.Одесі, в порушення вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який знаходився попереду та вподальшому зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлений, викладені в ньому обставини відповідають дійсності, вказавши при цьому, що дійсно 24.09.2018 року він їхав на автомобілі по вул.Миколаївська дорога зі швидкістю близько 40 км/год, не впорався із керуванням та скоїв зіткнення із автомобілем «Део Ланос». Того дня трішки випив, проте був важкий день, та він почував себе нормально. Відповідаючи на питання головуючого Зубко П.В. вказав, що свою вину визнає, світлофор був мигаючий зелений, на відстані від нього 15 м, та він думав, що встигне проїхати. Однак, зреагувати не встиг, так як машина важка. Та, на його думку, якби перший автомобіль завершив маневр, то нічого б не сталося. Також в судовому засіданні, даючи свої покази, відповідаючи на поставлені питання, ОСОБА_1 зауважив, що стопсигнали автомобілю, що був попереду він не бачив, оскільки дивився на світлофор. В той же час ОСОБА_1 просив не призначати йому суворого адміністративного стягнення, та врахувати, що він працює на автомобілі з матірю.

В судовому засіданні інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 підтвердив факт зіткнення, однак в той же час зазначив, що швидкість автомобілю ОСОБА_1 була більше ніж 40 км/год, адже коли на світлофорі по вул.Миколаївська дорога загорівся червоний сигнал світлофору, автомобіль, що рухався попереду став зупинятися, він також зупинився, та по сплину десь близько 5 секунд, він відчув потужний удар, його автомобіль наздогнав транспортний засіб, що стояв попереду, після чого він відразу викликав швидку. Разом з тим ОСОБА_2, зауважив, що швидкість руху автомобіля ОСОБА_1 сягала близько 70 км/год, та його «викинуло» за стоп-лінію, тому вважав необхідним позбавити ОСОБА_2 права керування транспортним засобами.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати:

-чи було вчинене адміністративне правопорушення,

-чи винна дана особа в його вчиненні,

-чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

-чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність,

-чи заподіяно майнову шкоду,

-чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

-а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, до якого входить порушення п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, зясувавши обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.280 КУпАП, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який в судовому засіданні підтвердив факт порушення ним правил дорожнього руху та скоєння ним вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, вислухавши пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, який також підтвердив факт скоєння ДТП, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а його вина в скоєнні зазначеного правопорушення підтверджується визнавальними показами ОСОБА_1, показами іншого водія ОСОБА_2, доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №283581 від 26.09.2018 року; схемою місця ДТП; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.09.2018 року; письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, з урахуванням положень ст.245 КУпАП, аналізуючи зібрані по справі докази, факти, що викладені в матеріалах адміністративної справи, суд приходить до висновку, що сукупність доказів, підтверджує наявність вини в діях правопорушника ОСОБА_1 в скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення, наведені докази суд вважає повними, всебічними, достовірними, оскільки вони детальні, обєктивно підтверджуються іншими доказами, узгоджуються з ними в повному обсязі та являються достатніми для винесення судового рішення по справі.

Згідно ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, при накладанні стягнення враховується характер правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання стосовно накладення адміністративного стягнення, судом враховується особа ОСОБА_1, що притягується до адміністративної відповідальності, який є неодруженим, дітей на утриманні не має. Крім того, при накладенні стягнення судом враховується і та обставина, що згідно довідки, за підписом директора ТОВ «ЕКОБУНКЕР» ОСОБА_3, ОСОБА_1 працює на посаді курєра, виконання функціональних обовязків напряму залежить від можливості самостійного пересування на території Одеси та України в цілому на автотранспорті. Однак в той же час, судом враховується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючи курєром, розуміючи, що його професійна діяльність повязана із керуванням джерелом підвищеної небезпеки, що він повинен сумлінно виконувати поставлені перед ним службові обовязки, діяти лише на підставі та у межах визначених повноважень, безпосередньо повязаних з реалізацією поставлених завдань, але правопорушник, свідомо допустив порушення Правил дорожнього руху, адже як він сам підтвердив в судовому засіданні, побачивши за 15 метрів, мигання зеленого сигналу світлофору, значення цьому не придав, продовжив рух транспортним засобом, самовпевнено сподіваючись, що встигне проїхати, дивився лише на світлофор, на автомобілі, що були попереду у кількості двох штук, не зважав, що в послідуючому стало наслідком скоєння ним зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, який знаходився попереду та вподальшому зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, що відповідно також стало наслідком спричинення механічних пошкоджень ще двох інших автомобілів, спричинено матеріальні збитки та моральні переживання іншим учасникам дорожньо-транспортної пригоди, нерозуміючи можливості настання страшних наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Також судом приймається до уваги характер скоєного адміністративного правопорушення, відношення правопорушника до скоєного, той факт, що ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в порушенні правил дорожнього руху, що стало наслідком зіткнення транспортних засобів, хоча і визнав, однак його щирого каяття у скоєному адміністративному правопорушенні суд не вбачає, адже як було вказано правопорушником в судовому засідання, на його думку, якби перший автомобіль закінчив маневр, то нічого б не сталося. Окрім цього, як було підтверджено в судовому засіданні жодного відшкодування потерпілій стороні правопорушник не здійснив, інші учасники дорожньо-транспортної пригоди потерпіли внаслідок обставин скоєної ОСОБА_1 дорожньо-транпортної пригоди, так ще й не отримали жодного відшкодування.

Окрім цього, судом також враховується і думка іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, який вважав необхідним ОСОБА_1 позбавити права керування транспортними засобами.

Тому, суд приходить до висновку, що вищезазначене ставить під сумнів взагалі відповідність даної особи займаній посаді із використанням автомобілю, який здійснюючи експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через неможливість здійснення належного контролю транспортного засобу створює підвищену ймовірність заподіяння шкоди майну та здоровю особам, яких він перевозить, та іншим учасникам дорожнього руху, чим створює загрозу для суспільства, у звязку з чим, судом не може бути прийняте до уваги клопотання правопорушника з проханням не позбавляти його права керування транспортними засобами, так як це повязано із його заробітком.

Відповідних документів про існування обставин, які відповідно до ст.34 КУпАП, помякшували б відповідальність ОСОБА_1, з матеріалів справи не вбачається та судовому засіданні не предоставлено.

В свою чергу, при прийнятті остаточного судового рішення, судом враховуються положення ст.23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, дослідивши матеріали адміністративної справи, давши оцінку всім обставинам по справі, з урахуванням характеру правопорушення, особи правопорушника, враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_1, що призвело до пошкодження автомобілів, відсутність у нього щирого каяття та критичної оцінки своїй протиправній поведінці, не розуміння можливості настання страшних наслідків, що свідчить про те, що здійснюючи експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через неможливість забезпечення належного контролю транспортного засобу створює підвищену імовірність заподіяння шкоди майну та здоровю особам, яких він перевозить, та іншим учасникам дорожнього руху, чим створює загрозу для суспільства. Тому з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння ним нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоровя учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.124, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнути до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 352 грн 40 коп (триста пятдесят дві гривні сорок копійок), зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ : С.М. Боднар