ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5410/18 Головуючий в 1 інст. - Суркова В.П.
Провадження № 33/807/56/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника - адвоката ОСОБА_3, потерпілого у провадженні ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2018 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 03.02.2018 року о 01.10 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Солідарності в м. Запоріжжі при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Стефанова не надала перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїла зіткнення із вказаним автомобілем, транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 16.11 ПДР України.

Суд першої інстанції встановив, що вказане адміністративне правопорушення було вчинено 3 лютого 2018 року, рішення про закриття кримінального провадження за фактом ДТП прийнято 31 липня 2018 року, адміністративна справа до суду надійшла 13 вересня 2018 року, тому на момент розгляду справи закінчились строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв'язку з чим провадження по справі підлягає закриттю в порядку п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, а тому в разі закриття провадження, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, встановленню не підлягає

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить змінити постанову, встановити вину ОСОБА_2 в ДТП і визнати її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки встановлення винуватості є важливим юридичним фактом, який може вплинути на відшкодування потерпілому шкоди та її розмір.

Вислухавши пояснення потерпілого та його представника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_2 та її захисника - адвокат ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду має бути вмотивованою.

Згідно з абз. 3, 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, чи винна особа, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у її вчиненні, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки.

Крім того, розглянувши справу без участі іншого учасника ДТП, який в силу ст. 269 КУпАП є потерпілим в даному провадженні, суд проігнорував права останнього, та припустився спрощеного підходу до розгляду справи.

Такі висновки узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

З абзацу 3 п. 4 вищевказаної постанови вбачається, що у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, закриття справи за вказаних обставин не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності, а постанова суду про закриття провадження є доказом, який повинен досліджуватись та оцінюватись судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України.

Враховуючи викладене, вищевказана постанова суду першої інстанції, як така, що прийнята з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З наданих суду матеріалів адміністративної справи вбачається, що 11 вересня 2018 року т.в.о. інспектра ВРОМ ДТП в Запорізькій області лейтенантом поліції Суріним М.В. складено протокол БР № 072392 у відношенні ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до вказаного протоколу, 3 лютого 2018 року о 1 годині 10 хвилин в м. Запоріжжі по вул. Солідарності, водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керувала транспортним засобом ВАЗ 111830 державний номерний знак НОМЕР_3, виїжджала на нерегульоване перехрестя з вул. Стефанова, не надала перевагу у русі транспортному засобу AUDI 100 державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В транспортному засобу AUDI 100 державний номерний знак НОМЕР_4 був пасажир ОСОБА_7, який отримав легкі тілесні ушкодження. Чим водій ОСОБА_2 порушила вимоги п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Вказані обставини також були зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 9).

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_4, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, він безпосередньо після події показав, що в день, час та на місці, зазначених у протоколі, він керував автомобілем НОМЕР_5, рух здійснював по головній дорозі на швидкості 40-50 км/год та дотримуючись безпечної дистанції руху. Коли під'їжджав до перехрестя з другорядною дорогою, побачив, що з неї на великій швидкості виїжджає на головну дорогу автомобіль синього кольору, чим перегороджує йому рух. Він застосував екстрене гальмування (а.с. 10).

З письмових пояснень іншого учасника події - ОСОБА_2 вбачається, що вона безпосередньо після ДТП повідомила, що 03.02.2018 року о 01.10 годин вона здійснювала рух на автомобілі НОМЕР_6 по вул. Солідарності в бік вул. Стефанова, повертаючи на перехресті наліво, не помітила автомобіль НОМЕР_5 білого кольору, який наближався з лівого боку (а.с. 11).

Як також вбачається з постанови суду першої інстанції від 15 березня 2018 року, у зв'язку із надходженням до суду листа СВ Дніпровського ГУНП в Запорізькій області про те, що за фактом даної ДТП внесено відомості до ЄРДР за заявою постраждалої особи ОСОБА_8, справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 передано до органу досудового розслідування (а.с. 7).

У відповідності до наявної в матеріалах провадження копії постанови слідчого ВРЗСТ СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 31 липня 2018 року, кримінальне провадження № 0000815 від 7 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито за відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу вказаного злочину.

Разом з тим, як вбачається з цієї постанови підставою для закриття кримінального провадження стало те, що згідно висновків судово-медичної експертизи № 455 від 12 квітня 2018 року внаслідок ДТП пасажир автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_7 отримала легкі тілесні ушкодження, а диспозицією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено, що для кваліфікації дій особи за цим кримінальним законом потрібно настання тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

При цьому слідчий прийшов до висновку, що причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 16.11 ПДР України і в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 13-14).

В судовому засіданні апеляційного суду сторона захисту факту існування цієї постанови слідчого, за якою кримінальне провадження закрито не з реабілітуючих підстав, не оспорювала, відомостей про її оскарження та скасування не надала.

Безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду потерпілий у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 щодо обставин події показав, що в день та час, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення він їхав по головній дорозі в лівій смузі, при цьому коли він наблизився до перехрестя з другорядною дорогою, на великій швидкості на перехрестя виїхала ОСОБА_2, він застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не зміг. Через те, що ОСОБА_2 здійснювала рух на великій швидкості та намагалася зникнути з місця події він підбіг до її автомобіля та намагався собою перегородити їй дорогу. Вважає, що ОСОБА_2 порушила вимоги п. 16.11 ПДР України, оскільки виїжджаючи з другорядній дороги на головну, по якій здійснював рух він, не надала йому перевагу у русі.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції винуватою себе у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнала, але не спростовувала того, що виїхала на головну дорогу з другорядної. При цьому пояснила, що вулиця була освітлена, але був туман. Вона переконалась в тому, що дорога є вільною та виїхала на перехрестя. Потерпілий на своєму автомобілі в'їхав в її автомобіль, коли вона вже завершила поворот, тобто вже на зустрічній для нього смузі руху.

Апеляційний суд критично оцінює такі показання ОСОБА_2 в судовому засіданні, оскільки вони повністю суперечать її письмовим поясненням, які містяться в матеріалах справи, в яких вона прямо вказала, що коли виїжджала з другорядної дороги на головну, автомобіль потерпілого не помітила, вони суперечать показанням потерпілого ОСОБА_4, як тим, що містяться в матеріалах справи, так і тим, що він дав безпосередньо в суді апеляційної інстанції, згідно яких ДТП сталася на смузі його руху, суперечать даним зі схеми ДТП, доданої до протоколу та суперечать змісту наданих апеляційному суду фотознімків, якими зафіксовані пошкодження транспортного засобу ОСОБА_2 та які розташовані у передній лівій частині її автомобілю.

Слід також звернути увагу, що на місці події, згідно переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису, ОСОБА_2 повідомляла ще одну версію події, а саме що перешкоду її руху утворив невстановлений автомобіль - сріблястий Ланос, що в свою чергу вказує на відсутність стабільної, незмінної позиції її захисту.

Враховуючи вищевказані матеріали справи, а також обставини, що ними доведені, апеляційний суд приходить до висновку, що саме внаслідок невиконання водієм ОСОБА_2 вимог п. 16.11 ПДР України відбулося зіткнення транспортних засобів, через що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_4 отримав пошкодження, що утворює в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, подія ДТП відбулась 3 лютого 2018 року, кримінальне провадження за фактом цієї ДТП закрито постановою слідчого 31 липня 2018 року, тобто на момент розгляду справи апеляційним судом закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи апеляційним судом вказані строки закінчились, провадження по ній підлягає закриттю.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2018 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП провадження у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/5410/18