АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2435/2018 Постанова винесена суддею Рибаком М.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. НіжинЧернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні доньку, 2009 р.н., не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (п/б), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 27 травня 2018 року о 05 год. 45 хв. по вул. Довженка, 14 в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння рук. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, згідно висновку щодо результатів медичного огляду №005716, ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Не погодившись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2, за поясненнями йому поліцейських, був зупинений на підставі підозри, що водій може перебувати в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння. Проте такої підстави для зупинки транспортного засобу ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не містить, тому зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, є незаконною, а, оскільки ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції, він не міг повідомити суду обставини щодо безпідставності його зупинки поліцейськими, і, як наслідок, судом не надано цьому належної правової оцінки при ухваленні судового рішення.

Крім того, мотивуючи своє рішення суд зазначає, що вина ОСОБА_2 підтверджується відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду. Проте, згідно протоколу, його складено о 5 год. 55 хв. по вул. Довженка, 14, і свій висновок про перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння поліцейські визначили тим, що начебто зіниці його очей не реагують на світло, начебто тремтіння рук та бліде обличчя. Також у вказаному протоколі зазначено, що огляд ОСОБА_2 проводився у лікаря-нарколога, розташованого по пр. Визволителів, 6.

Водночас, згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.05.2018 року №005716, огляд ОСОБА_2 проводився о 07 год., тобто через 1 год. 05 хв. після складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому до протоколу внесено завідомо неправдиві відомості про те, що огляд ОСОБА_2 проводився до моменту складання протоколу.

Крім того, для визначення факту перебування особи у стані наркотичного сп'яніння необхідно проводити обстеження цієї особи у відповідному медичному закладі, а наявність ознак такого сп'яніння, не є підставою для констатації цього факту поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу. До того ж, визначення наявності в організмі особи наркотичних засобів або психотропних речовин можливе лише після обов'язкового проведення лабораторних досліджень. Водночас, у ОСОБА_2 у медичному закладі будь-які біологічні зразки не відбиралися, що підтверджується і самим висновком, у якому не зазначено результатів лабораторних досліджень, а тому висновок щодо перебування його у стані наркотичного сп'яніння суперечить вимогам Інструкції та є недійсним.

Також в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані про те, що ОСОБА_2 був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, будь-яких поштових квитанцій щодо відправлення ОСОБА_2 повісток щодо явки до суду матеріали справи не містять, а в останніх є лише роздруківки із сайту про те, що якесь відправлення надійшло до поштового відділення та, що відправлення повернуто за зворотньою адресою. При цьому, із вказаних роздруківок неможливо стверджувати, що в них йдеться саме про направлення ОСОБА_2 повісток щодо явки до суду. Таким чином, суд розглянувши справу без участі ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП та його право на захист від висунутого йому звинувачення у керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

Таким чином, на думку апелянта, працівники поліції не надали належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, а надані докази ґрунтуються лише на припущеннях та суперечать вимогам Інструкції, тому є недійсними, проте, судом першої інстанції зазначеним обставинам належної оцінки не надано, що призвело до притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності без доказів його вини.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також опитавши інспектора Управління патрульної поліції м. Києва Сударєва В.Г., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Натомість, як убачається з матеріалів справи, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи в суді та винесенні постанови суддею, даних вимог закону дотримано не було.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2018 року о 05 год. 45 хв. по вул. Довженка, 14 в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння рук, бліде обличчя. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 6, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Отже, у цьому протоколі, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не вказано суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не містить викладу об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відсутні вказівки на те, що ОСОБА_2 керував в стані наркотичного сп'яніння і чим він встановлений, або він керував з ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Разом з тим, суддя при розгляді справи дотримання зазначених вимог закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив та в постанові зазначив фактичні обставини правопорушення, які не відповідають змісту протоколу, та також не конкретизують суть адміністративного правопорушення, а відтак, постанова судді, як постановлена з істотним порушенням вимог процесуального законодавства, не може бути визнана законною та підлягає скасуванню.

Між тим, переглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, та надаючи оцінку складеному відносно ОСОБА_2 протоколу, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, як доказу, що має містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вважаю, що дані у складеному відносно ОСОБА_2 протоколі про адміністративне правопорушення, які не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не відображають змісту об'єктивної сторони правопорушення, і зважаючи на те, що відповідальність за керування транспортними засобами з ознаками наркотичногосп'яніння ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачена, не можуть бути визнані допустимими доказами вчинення ОСОБА_2 правопорушення, відповідальність за яке встановлена у ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого відсутні і підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.