Єдиний унікальний номер судової справи: 225/5170/18
Номер провадження: 3/225/1182/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Ткач Г.В., за участю секретаря судового засідання Пузиревської Ю.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянув матеріал, що надійшов з Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якій розяснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №211911 10.09.2018 об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1, знаходячись біля магазину «Автосіті», розташованого за адресою: Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 16 а, пошкодила автомобіль Нісан Мурано, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, чим вчинила дрібне хуліганство.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнала. Суду пояснила, що 10.09.2018 гуляла разом з дитиною, проходила біля автомагазину, де працює друг чоловіка, який є його власником. Вона поздоровкалася з ним і піщла далі. Там побачила автомобіль колишнього чоловіка. Потім зайшла до матері, повернулася додому опівдні. Близько 16 годині подзвонили співробітники поліції и сказали, що вона пошкодила машину. На питання пояснила, що в той день приходила до суду, щоб забрати рішення по аліментам. Шлюб з ОСОБА_2 був розірваний у лютому 2017 року. Від нього є спільна дитина донька Даніела, ІНФОРМАЦІЯ_4. З колишнім чоловіком виникають конфлікти з приводу поділу майна, стягнення аліментів.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 10.09.2018 близько 15.00 години вийшов з магазина «Автосіті» покурити. До цього друг сказав, що бачив колишню дружину, спочатку не звернув на це увагу. На вулиці побачив, що на автомобілі були пошкодження подряпина на задній кришці багажнику. На відеозапису з камери спостереження вбачалося, що це зробила ОСОБА_1. Після чого викликав співробітників поліції. На питання пояснив, що між ним та ОСОБА_1 існують неприязні відносини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що за півгодини до того, що сталося біля аптеки зустрівся з ОСОБА_1, привітався. Біля його магазину стояв автомобіль ОСОБА_2. Через деякий час вони виявили на машині ОСОБА_2 подряпини. Підняли архів відеозаписів, на одному з яких побачили, як ОСОБА_1 підійшла до машини і подряпала її.

Вислухав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідка, дослідив протокол про адміністративне правопорушення та матеріали адміністративної справи, суд вважає, що провадження по даній справі слід закрити з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб'єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов'язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Судом встановлено, що 10.09.2018 виникла ситуація на ґрунті особистих неприязних відносин.

З наданого до суду відеозапису з камери відеоспостереження суд вбачає, що ОСОБА_1 дійсно пошкодила автомобіль Нісан Мурано, державний номерний знак НОМЕР_1.

У звязку з вищевказаним, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутнє посягання на суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, а має місце поведінка, повязана виключно з особистими неприязними відносинами з ОСОБА_2

Крім того, суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, тобто особа усвідомлює, що її дії протиправні, передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і спокій громадян і прагне цього, однак, судом не встановлено наявності вказаного умислу в діях ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні такі обов'язкові елементи складу правопорушення, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, які є основними критеріями, що відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень, у звязку з чим можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП виключається.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У звязку з викладеним, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд вважає необхідним провадження по справі за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення №225/5170/18про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду в справах про адміністративні правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Г.В. Ткач