Справа № 367/1993/18 Головуючий у І інстанції Кафтанов В. В.
Провадження № 33/780/463/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 26.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 2 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Остаточний розмір адміністративного стягнення визначено у вигляді штрафу у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, 15.03.2018 року близько 16 год. 40 хв. в м. Ірпені по вул. Підгірній, 2, ОСОБА_2 керував автомобілем «Audi» д.н.з. LCH 37573, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, почервоніння очей, від огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (бордюрний камінь). Внаслідок ДТП транспортний засіб та бордюрний камінь були пошкоджені.

На дану постанову суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій він просить постанову суду скасувати та направити справу на новий розгляд.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною. Зазначає, що судом першої інстанції не було повідомлено його про розгляд справи, чим порушено його право на захист. Також зазначає, що транспортним засобом він не керував, а за кермом автомобіля знаходився його племінник.

Заслухавши пояснення правопорушника та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_2 судом дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_2 у вчиненні зазначених вище правопорушень підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 356458 від 15 березня 2018 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які показали, що 15 березня 2018 року в м. Ірпені були запрошені працівниками поліції в якості свідків та чули, як працівники поліції пропонували водієві автомобіля «Audi» ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння в установленому законом порядку, проте останній від огляду відмовився, та в їх присутності намагався відїхати з місця події;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 15 березня 2018 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 358486 від 15 березня 2018 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди від 15 березня 2018 року.

Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану спяніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного спяніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

П. 6 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він автомобілем не керував, а за кермом знаходився його племінник, є необґрунтованими, нічим не підтвердженими та подані з метою уникнення відповідальності. Крім того, згідно пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, під час очікування працівників поліції ОСОБА_2 в їх присутності намагався виїхати з кювета, проте не зміг, так як автомобіль був пошкоджений.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що він не був повідомлений судом про час розгляду справи спростовується наявними в матеріалах справи СМС-повідомлення на номер телефону, який зазначено правопорушником. Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захиснику була надана можливість заявляти клопотання та надавати пояснення по справі.

Порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5, п. 12.1 ПДР України стало умовою та причиною виникнення і настання зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному звязку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5, п. 12.1 ПДР України, та врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та враховуючи ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, призначив правопорушнику стягнення в межах санкцій ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 2 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига