Справа №461/4912/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

30.06.2018 року о 23 годині 00 хвилин, на вул. Кривоноса, 1 у м. Львові, ОСОБА_1 керував мопедом марки HONDA, р.н.НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення правопорушення заперечив. Просив закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що спиртні напої не вживав. Просив задоволити клопотання про передачу його на поруки Благодійного фонду «Салюс».

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до положень ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад вищенаведеного адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що стверджується наступними доказами по справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 30.06.2018 року серії БД №140295, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відеоматеріалами долученими до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженими судом, згідно яких ОСОБА_1 відмовися від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків. Від проведення медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі також відмовився.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обовязок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, при цьому, показання ОСОБА_1 щодо заперечення вчинення ним правопорушення повністю спростовуються вищенаведеними доказами та матеріалами справи, а тому відхиляються судом.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом'якшують провину ОСОБА_1, суд визнає скоєння правопорушення вперше, позитивні характеристики за місцем проживання. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачені ст.35 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.

В процесі судового розгляду до суду надійшло клопотання Благодійного фонду «Салюс», в якому ОСОБА_1 приймає участь як волонтер, про звільнення останнього від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з передачею матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації для застосування заходів громадського впливу.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.2 ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно зі ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з врахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Враховуючи наведені обставини, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем здійснення громадської діяльності, бере активну участь в роботі благодійної громадської організації, що підтверджується доказами долученими до клопотання, а також те, що він вчинив правопорушення вперше, суд вважає за доцільне клопотання Благодійного фонду «Салюс» задоволити та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передавши матеріали відносно нього на розгляд громадської організаці. Суд вважає, що така міра покарання буде достатною для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При цьому суд виходить з того, що в судовому засіданні представник фонду ОСОБА_5 підтвердила відомості зазначені в клопотанні фонду та характеристиці ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Таким чином провадження слід закрити, та звільненими ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ч.1 ст.21 КУпАП.

Керуючись ст.21, ч.1 ст.130, ст.ст. 221,252, 283-284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України, та передати матеріали справи на розгляд громадської організації Благодійного фонду «Салюс» для застосування заходів громадського впливу.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити.

Зобов' язати керівника проекту Благодійного фонду «Салюс» ОСОБА_6 повідомити суд про заходи громадського впливу, що були застосовані до ОСОБА_1 не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В. Стрельбицький