Справа № 308/2120/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 246045 від 25.02.2017 року вбачається, що 25.02.2017 року, о 01.15 год., в м. Ужгород, вул. Заньковецької, 93, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Kia Magentis», н/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови, від проходження огляду на стан спяніння відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у дане судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходжу до наступного висновку.

Згідно із вимогами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Як встановлено суддею, зібрані у даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Наказом МВС України № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 ч. 2 даної Інструкції огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Згідно з ч. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, огляд на стан спяніння ОСОБА_1 проведений взагалі не був.

Вказаний факт підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, наданими в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2017 року, згідно з якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, пояснив, що перебуває у дружніх відносинах з сімєю ОСОБА_1 24.02.2017 року, біля 22-23 год. до нього звернувся сусід, ОСОБА_3, щоб він його та дружину (ОСОБА_1І.) підвіз у кафе поблизу університету на вул. Заньковецької, в м. Ужгород, що він і зробив. У цьому кафе також перебував ОСОБА_2 і лише він не вживав спиртні напої, оскільки в той день перебував за кермом. Біля 23 год. 30 хв. цієї доби громадянин на імя Міхал, хороший знайомий ОСОБА_3, просив у них ключі від автомобіля, які дозволив дати чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_3. Міхал скористався вказаним вище автомобілем «Кіа» та понад одну годину був відсутній. Коли приїхав поклав ключі від автомобіля на стіл у кафе, пояснивши, що попав на ньому у ДТП і «не бажає мати справи з поліцаями». Він підійшов до автомобіля «Кіа» і не побачив жодного пошкодження на ньому. ОСОБА_1 тієї доби, 25.02.2017 року у вказаний вище пізній час, о 2 год. 50 хв., взагалі не керувала автомобілем НОМЕР_2, про який йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки саме цей свідок, з його пояснень, весь час керував вказаним автомобілем вказаної доби, починаючи з 22-23 год. 24.02.2017 року, а вона ні. Свідок ОСОБА_3 підтвердив повністю наведені свідком ОСОБА_2 обставини подій, що відбувалися з 22 год. 24.02.2017 року по 3 год. 25.02.2017 року з ним, його дружиною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до, під час та після складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 25.02.2017 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 року № 1376, прізвища свідків, відображені у відповідних графах мають виправлення на незрозумілі літери, що позбавило можливості апеляційний суд викликати їх для опитування. Правильність вказаних виправлень у протоколі не засвідчена субєктом складання протоколу його підписом та датою, часом такого виправлення.

Графи у протоколі про адміністративне правопорушення «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» також не містять підпису із зазначенням прізвища, ініціалів субєкта складення протоколу поряд із виконаного ним, напевно, запису у цих графах «відмовилась».

Крім іншого, зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що до адміністративної відповідальності притягується саме жінка, ОСОБА_1, однак з тексту протоколу в графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» слідує, що водій «керував тз», що відноситься до чоловічого роду; текст «Від проходження огляду на стан спяніння відмовилась» не містить конкретизації від якого саме огляду на стан спяніння відмовилася водій ОСОБА_1, алкогольного чи наркотичного, про що йдеться у ч.1 ст.130 КУпАП.

З цих підстав постановою апеляційного суду Закарпатської області від 11.07.2017 року скасовано постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2017 року про визнання винною та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення від 25.02.2017 року серії БР № 246045 повернуто УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП для усунення недоліків (належного оформлення).

Після скерування даної справи для належного оформлення на виконання вимог постанови апеляційного суду Закарпатської області від 11.07.2017 року до справи доданий рапорт інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_5 від 10.09.2018 року, в якому повідомлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 246045 складений у відповідності до ст. ст. 254, 256 КУпАП, інформація, зазначена у протоколі, відповідає дійсності та протокол є читабельним. Додатково повідомлено, що інформація, викладена у графі «свідки чи потерпілі», а саме: ОСОБА_6, м. Ужгород, вул. Університетська, 12; ОСОБА_7, м. Ужгород, вул. Університетська, 11, записана вірно і є читабельною.

При цьому, без усунення у повному обсязі недоліків, вказаних у постанові апеляційного суду Закарпатської області від 11.07.2017 року, дана справа 25.09.2018 року повторно надійшла до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від УПП в Закарпатській області ДПП для розгляду по суті.

Наведене слід оцінювати як неможливість належного оформлення справи з боку працівників УПП в Закарпатській області ДПП.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 246045 від 25.02.2017 року не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи із приписів ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що постановою апеляційного суду Закарпатської області від 30.05.2017 року (справа № 308/2052/17) скасовано постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення.

Із змісту зазначеної постанови апеляційного суду слідує, що постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 04.04.2017 року ОСОБА_1 визнана винною у тому, що 25.02.2017 року, о 01.15 год., на вул. Заньковецької в м. Ужгороді, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не дотримала безпечної швидкості, безпечної дистанції, наїхала на припаркований автомобіль НОМЕР_4, внаслідок чого були пошкоджені обидва транспортні засоби. Апеляційний суд зауважив, що в день, коли відбулася дорожньо-транспортна подія, будь-якого пояснення про обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 246651 від 25.02.2017 року від ОСОБА_1 отримано не було. В судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснила, що зіткнення транспортних засобів сталося на стоянці біля бару, де вона і її чоловік ОСОБА_3 відпочивали зі своїми знайомими. Належним її чоловікові автомобілем НОМЕР_5, в момент зіткнення керував знайомий її чоловіка, який перед цим був з ними в барі, і, як іноземець (громадянин ОСОБА_8), не прагнув мати на території України ніяких ускладнень з працівниками поліції. Дізнавшись від нього про пошкодження транспортних засобів вона вийшла на місце події і намагалась домовитись з потерпілою про відшкодування шкоди. Невдовзі туди прийшов її чоловік, а згодом прибули працівники поліції. Це пояснення ОСОБА_1, зокрема ту обставину, що не вона керувала автомобілем НОМЕР_5, в момент зіткнення, а в цей час перебувала з ними в барі і дізналась про зіткнення одночасно з ними від самого винуватця, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець м. Ужгорода, вул. Достоєвського, 33) і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець м. Ужгорода, вул. Достоєвського, 35).

Крім того, апеляційний суд у постанові від 30.05.2017 року (справа № 308/2052/17) зазначив, що з письмового пояснення потерпілої ОСОБА_9 видно, що про пошкодження належного її чоловікові автомобіля НОМЕР_4, який стояв припаркованим на стоянці біля будинку № 93 по вул. Заньковецької, вона дізналась приблизно о 01.20 год. 25.02.2017 року. На місці події вона побачила жінку, яка казала, що була за кермом автомобіля, який скоїв зіткнення, і висловлювала готовність відшкодувати матеріальну шкоду, а працівники поліції прибули згодом. В судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що спростувати пояснення ОСОБА_1 не може, оскільки обставин події докладно вже не памятає.

За таких обставин, апеляційний суд визнав, що запис у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 246651, на який послався суд першої інстанції, про те, що ОСОБА_1 25.02.2015 року, о 01.15 год., на вул. Заньковецької в м. Ужгороді керувала автомобілем НОМЕР_5, не вибрала безпечної швидкості, не дотримала безпечної дистанції та здійснила наїзд на автомобіль НОМЕР_4, відображає припущення особи, яка його склала, а не підтверджений доказами факт. З цієї ж підстави апеляційний суд дійшов висновку, що не можуть бути визнані належними і допустимими джерелами доказів у даній справі постанова від 25.02.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП, протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 185, ст. 173 КпАП, складені щодо ОСОБА_1, довідка про те, що ОСОБА_1 не отримувала посвідчення на право керування транспортними засобами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обовязок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом вищезазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищнаведеного, приходжу до переконання, що у даній справі виникає сумнів у винуватості ОСОБА_1, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, сам протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 246045 від 25.02.2017 року, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, складений із суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у даному випадку в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_10