Справа № 206/5253/18
Провадження № 3/206/1813/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

04.12.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Грицаюк Н.М.,

при секретарі Норі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 2 ст. 130КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

06.09.2018 року о 17 год. 30 хв. в м. Дніпро по вул. Чаплинська, біля буд. 199, ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2108, д.н.з. 833-15АН з ознаками алкогольного спяніння (відповідний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, повторно, протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнав в повному обсязі, пояснивши, що вказаним автомобілем керував його друг, разом з яким вони сиділи в автомобілі та випивали, від проходження медичного огляду відмовився, так як не керував ТЗ.

В судове засідання, призначене на 04.12.2018 року, ОСОБА_1 не зявився, надавши заяву про проведення засідання за його відсутності, в звязку із зайнятістю на роботі.

Свідок ОСОБА_2 показав суду, що був запрошений інспекторами поліції прийняти учась в якості понятого для засвідчення факту відмови водія від проходження огляду на стан спяніння. В його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для встановленя стану алкогольного спяніння. Крім того, інспекторами було повідомлено, що ОСОБА_1 був зупинений, оскільки ледь не збив людину на велосипеді, а також в подальшому зясувалось, що останній вже піддавався адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, вказані факти сам ОСОБА_1 не заперечував. Також свідок підтвердив відповідність обставин, засвідчених на відео з нагрудних камер інспекторів.

Свідок ОСОБА_3 показав суду, що працює на посаді інспектора УПП, та 06.09.2018 року, патрулюючи вул. Чаплинську, побачили, як їм на зустріч рухався хлопчик на велосипеді, та автомобіль ВАЗ здійснив обгін велосипедиста, при цьому ледь не здійснивши на нього наїзд, в результаті чого вони почали його переслідувати, під час чого вказане авто звернуло в провулок, наздогнавши який побачили, як автомобіль ВАЗ стоїть з відкритими водійськими дверима та біля якого стоїть водій, як в подальшому було встановлено ОСОБА_1, якого вони до того бачили керуючим вказаним авто. Під час спілкування було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного спяніння, на що останньому було запропоновано пройти огляд на встановлення стану спяніння, однак ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду.

Свідок ОСОБА_4 дав аналогічні покази.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1Правил дорожнього руху України вони, відповідно доЗакону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Правилами дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч.2 ст.130 КУпАП.

Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами.

Поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, який показав, що був присутнім в якості понятого під час засвідчення відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Рапортом ОСОБА_6, який працює на посаді командира взводу 2 роти 3 батальйону лейтенанта поліції відповідно до якого ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, однак відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків.

Поясненнями в судовому засіданні інспекторів поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, покази, яких логічні, послідовні, правдивість яких не викликає у суду сумніву, які підтвердили викладені в протоколі обставини, зазначивши, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. 833-15АН, та під час спілкування з яким було виявлено, що останній мав ознаки алкогольного спяніння, однак в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Відео з нагрудних камер інспекторів поліції, з яких встановлено, що ОСОБА_1 за участі свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відмовився проходити огляд на встановлення стану сп'яніння, в результаті чого було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Карткою обліку адміністративного правопорушення на ОСОБА_1, відповідно до якої останній притягався до адміністративної відповідальності 11.01.2018 року постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, карткою обліку та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2ст. 33 КУпАП).

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ст. 283, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 1200 (тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М. Грицаюк