ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3629/18 Номер провадження 33/814/202/18Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г.М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., при секретарі Журі Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника-адвоката - Охмака В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 2 серпня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ТОВ «Малокохнівський кар'єр» машиністом екскаватора, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

у с т а н о в и в :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн.40 коп.

Згідно з постановою 02.05.2018 року о 02 год. 55 хв. в м. Кременчуці, по вул. Юрія Кондратюка, 2, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестеру «DRAGER 6820 ARHF-0066» у присутності двох свідків. Результат позитивний 1,64 проміле.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду Теличко В.В. подано апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови щодо нього, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що постанову суду Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.08.2018 року ним безпосередньо отримана в суді 25.09.2018 року.

В обґрунтування апеляції вказує, що в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження керування ним транспортним засобом, не було підстав для проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння, а сам тест було пройдено апелянтом лише тому, що працівники поліції наполягали на його проходженні та перешкоджали вільному подальшому перебуванні ОСОБА_2 у автомобілі.

Апелянт зазначає про на неповноту дослідження доказів і встановлення обставин у справі, посилається, що судом першої інстанції не було викликано для допиту самого ОСОБА_2, свідків та поліцейських.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Враховуючи , що ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи щодо нього судом першої інстанції , постанову суду отримав поза межами строку на оскарження , із апеляційною скаргою звернувся у 10-и денний строк з моменту отримання копії судового рішення , строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані не в повному обсязі .

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 13.12.2017 року щодо ОСОБА_2 , результати огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння , відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Проте із вказаними доводами винуватості ОСОБА_2 апеляційний суд не може погодитись.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України.

За нормативним визначенням ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України, постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103» Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов'язок особи яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати , що вона перебуває у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків так і в медичному закладі .

Згідно з розділом 1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735,зазначено , що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров'я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП базується на інформації , що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення , результатах огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Проте вважаю , що суддя суду першої інстанції припустився помилки у питанні встановлення та оцінки фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення , не повно встановив фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення та його фіксування, що призвело до постановлення помилкового судового рішення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає лише в разі якщо особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Дослідженням матеріалів адміністративної справи встановлено , що про той факт , що ОСОБА_2 керував транспортним засобом , він рухався і був зупинений працівниками поліції під час такого руху , свідчить лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції , який до того ж судом не досліджувався .

Разом з тим переглядом відеозапису як одного із доказів винуватості ОСОБА_2 , що міститься в матеріалах справи встановлено , що на ньому не зафіксовано як момент руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 так і момент його зупинки. Із цього ж відеозапису видно , що працівники поліції під'їхали до машини яка стояла. Та обставина , що ОСОБА_2 можливо і вийшов з лівого боку машини не свідчить про рух транспортного засобу саме під керування ОСОБА_2.

Не містять інформації про факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом також і письмові пояснення свідків , які підписали протокол про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту керуванням ОСОБА_2 транспортним засобом , матеріали справи не містять.

Переглядом відеозапису встановлені також і інші порушення допущені працівниками поліції на які не звернув уваги суддя суду першої інстанції.

Так із переглянутого того ж самого відео вбачається , що працівниками поліції не було з'ясовано чи погоджується ОСОБА_2 із результатами проведеного тесту і відповідно не було запропоновано йому пройти огляд в медичному закладі.

Водночас як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 погодився із обставинами , що в ньому викладені лише «частково» про що зазначив у своєму поясненні. Працівники поліції в цьому випадку мали б в даному випадку у нього з'ясувати знову ж таки з чим саме він не погоджується і в разі отримання інформації про незгоду із результатами огляду , що був ними проведений на місці , запропонувати пройти його в медичному закладі. Однак на місці працівниками поліції цього зроблено не було.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення у сукупності із матеріалами відео фіксації як правопорушення так і оформлення матеріалів , апеляційний суд також звертає увагу на таке.

Так знову ж таки із переглянутого відео вбачається , що для засвідчення результатів огляду та інших обставин працівниками поліції були запрошені свідки. Водночас та форма у якій свідками були засвідчені дії працівників поліції свідчить про допущені останніми порушення.

На вказаному відео чітко прослідковується , що свідки ставлять свої підписи у пустому бланку протоколу (3 години 03 хвилини 27 секунд 1 файлу) і лише о 03 годині 12 хвили працівниками поліції складається протокол і при цьому з моменту початку складання до завершення складання протоколу та його підписання ОСОБА_2 свідки присутні не були. Не були присутніми свідки і під час написання ОСОБА_2 свого короткого пояснення в якому він лише частково погодився із висунутим щодо нього обвинуваченням.

З огляду на наведене апеляційний суд не може погодитись із висновком судді суду першої інстанції , що протокол за таких обставин є належним і допустимим доказом .

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку посадовою особою , яка складала протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності , не надано суду переконливих , належних та допустимих доказів винуватості особи.

Відповідно до статті 247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате , а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин , враховуючи , що в ході апеляційного розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , а всі сумніви тлумачаться на користь особи , апеляція підлягає задоволенню , постанова судді скасуванню , а провадження у справі закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку із скасуванням судового рішення інші доводи апеляції не досліджуються.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 2 серпня 2018 року;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити;

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 2 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати , а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;

Постанова набирає законної сили з момент її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду А.О.Рябішин