ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6618/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої кухарем в дитячому навчальному закладі № 59, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №969609 від 10.10.2018 р., яке виразилось в тому, що ОСОБА_2 ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який 09.10.2018 р. близько 15:37 год. за адресою м. Київ, вул. Вербицького, буд. 28-г повідомив про неправдивий виклик поліцію.

В засіданні ОСОБА_2 вину свою не визнала і пояснила, що завчасно викликала поліцію не розібравшись в ситуації, насправді ж син вигадав, що в нього відкрито заволоділи мобільним телефоном, оскільки побоявся, що вона його покарає за те, що він його розбив. Пояснила, що син старанний учень і ніколи проблем з його вихованням у неї не було.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складеного протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно вимог ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте в протоколі не зазначено, місце, час вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суб'єктивної сторони правопорушення, крім того, в засіданні встановлено та підтверджено рапортом, що виклик поліції здійснила ОСОБА_2, а не її малолітній син.

Ні з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 969609 від 10.10.2018р., при викладенні суті правопорушення, ні з матеріалів справи не можливо встановити, в чому полягає ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов'язків.

Також слід звернути увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб'єктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив та мета інкримінованого їй правопорушення.

Враховуючи зазначене, а також те, що інших доказів з яких можливо б було встановити обставини справи до матеріалів справи не додано, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об'єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а відтак і відсутність в її діянні складу даного адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184 ч. 1, 247, 280, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя Заставенко М.О