Дата документу Справа № 323/2394/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/2394/18 Головуючий в 1 інст. Щербань Л.С.
Провадження № 33/807/151/18 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, за апеляційною скаргою останнього, на постанову судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10200 грн. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2, судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Відмовлено в задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передавши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП на розгляд трудового колективу фермерського господарства «БОНД - 2015».

Згідно з постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 021219 від 03.08.2018 року о 03 годині 45 хвилин в м. Оріхів Запорізької області по вул. Лесі Українки керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в Оріхівській ЦРЛ у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить вищевказану постанову суду скасувати та постановити нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передавши матеріали справи на розгляд трудового колективу фермерського господарства «БОНД-2015». В обґрунтування скарги зазначає, що постанова є необґрунтованою та не відповідає обставинам справи. Зазначає, що вчинене ним правопорушення не потягло будь-яких шкідливих та інших суспільно-небезпечних наслідків, визнав свою вину у вчиненні правопорушення та щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, офіційно працевлаштований, тому суд мав всі підстави для закриття провадження по справі з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ФГ «БОНД-2015». На теперішній час ведення трудових книжок скасовано, тому ним на підтвердження трудових відносин надано наказ про прийняття на роботу.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив постанову судді скасувати та постановити нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності, передавши матеріали справи на розгляд трудового колективу ФГ «БОНД-2015»; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, вважаю обґрунтованим висновок суду першої інстанції про недоцільність передачі справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 на розгляд трудового колективу в порядку ст.21 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Вказане питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та є правом суду.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції врахував обставини справи, особу правопорушника, який вину у вчиненому визнав, працівникам поліції повідомив, що не працює, а в суді першої інстанції долучив до матеріалів справи наказ №1 від 12.09.2018 року голови ФГ «БОНД-2015» про прийняття його на постійну роботу на посаду слюсаря-ремонтника з випробувальним терміном 3 місяці. Крім того, суд апеляційної інстанції вважає слушною вказівку суду першої інстанції, що голова ФГ «БОНД - 2015» працює одноособово, інших працівників у фермерському господарстві не має і одна особа не може являтися трудовим колективом, також являється батьком правопорушника і наказ про прийняття на роботу свого сина видав під № 1 уже після вчинення ним правопорушення.

При цьому слід зазначити, що в судове засідання апеляційної інстанції голова ФГ «БОНД-2015» ОСОБА_3, як також є і батьком правопорушника, не з'явився, заявлене в суді першої інстанції клопотання про передачу матеріалів справи щодо ОСОБА_2 на розгляд трудового колективу ФГ «БОНД-2015» не підтримав.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю, що наявність у ОСОБА_2 постійного місця праці, є недостатнім для передачі справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, котре характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, на розгляд трудового колективу на підставі ст.21 КУпАП.

Крім того, у суді апеляційної інстанції апелянт не надав жодних доказів того, що робота ОСОБА_2 пов'язана із керуванням транспортними засобами.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції з врахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, яке буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Ті обставини, на які посилається апелянт, а саме, що він визнав вину, щиро розкаявся, до адміністративної відповідальності притягується вперше, враховуються апеляційним судом при прийнятті даної постанови, разом з тим, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для направлення справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що саме з врахуванням характеру, суспільної небезпеки та обставин вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що він не вчинив грубого порушення правил керування транспортними засобами, навіть за відсутності наслідків, що могли б настати, зокрема у вигляді загрози життю інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про необхідність застосування ст.21 КУпАП, не є достатніми підставами для її задоволення та застосування трудовим колективом заходів громадського впливу.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Доводи апелянта вважаю такими, що мають на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас