Справа № 359/2489/18 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю. В.
Провадження № 33/780/518/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 251 22.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю: особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, прокурора Лавренюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 1726 КУпАП та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що вона в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подала електронну декларацію перед звільненням.

В апеляційній скарзі прокурор указав на помилковість висновків судді місцевого суду про те, що часом виявлення правопорушення є 02.02.2018, тобто дата повідомлення Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НП України направлене Національним агентством з питань запобігання корупції Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, днем виявлення правопорушення є 30.03.18, тобто день складання протоколу. Просив постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вислухавши пояснення:

прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

правопорушниці ОСОБА_2, яка доводи апеляційної скарги вважала необґрунтованими, просила залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Вирішуючи питання про прийнятність апеляційної скарги прокурора суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП. За змістом цих норм закону прокурор має право оскаржити постанову у справах про адміністративне правопорушення при накладенні стягнень, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. Поряд із цим судом враховується те, що ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП. Відповідно до Глави 13-А КУпАП адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1726 КУпАП відноситься до адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією. Частиною першою ст. 250 КУпАП визначені права прокурора при розгляді справ про адміністративні правопорушення. Цією нормою закону прокурору надане право оскаржувати постанову у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином існує неузгодженість положень ч.1 ст.250 та ч.2 ст.294 КУпАП в частині права прокурора на апеляційне оскарження. При вирішенні цієї неузгодженості суд вважає за необхідне виходити із процесуального статусу прокурора у справах про адміністративні корупційні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 250 КУпАП участь прокурора у розгляді справ про корупційні адміністративні правопорушення є обовязковою. Аналіз цієї норми закону у поєднанні із положеннями ч.1 ст. 250 КУпАП, якою визначені права прокурора при розгляді справ про адміністративні корупційні правопорушення дає підстави стверджувати те, що прокурор при розгляді справ даної категорії користується правами сторони. Частиною першою ст. 129 Конституції України визначені основні засади судочинства. Відповідно до цієї норми закону основними засадами судочинства, серед інших, є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (п.1), змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (п.3), забезпечення права на апеляційний перегляд справи (п.8). Аналіз цих правових норм у їх поєднанні та взаємозвязку, дає підстави стверджувати те, що прокурор, як сторона судового процесу, має такий же обєм прав, як і інша сторона в тому числі і щодо надання доказів, доведення своєї правової позиці в тому числі і у суді апеляційної інстанції. Це указує на те, що прокурор має право на подачу апеляційної скарги у справі про адміністративні корупційні правопорушення. У звязку із викладеним суд вважає за необхідне допустити апеляційну скаргу прокурора до розгляду і розглянути її по суті.

Щодо доводів прокурора в частині помилковості висновків судді місцевого суду в частині визначення моменту виявлення правопорушення, Апеляційний суд вважає їх такими, які не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, як вбачається із матеріалів справи листом Департамента фінансового контролю та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції від 30.01.2018 № 54-12/4186/18 повідомлено Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НП України про факт неподання ОСОБА_2 декларації перед звільненням, який Управління, відповідно до штампу вхідної кореспонденції отримало 02.02.2018. Апеляційний суд звертає увагу на те, що саме із цього дня починався перебіг строків притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, що свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги у цій частині.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 30.03.2018 № 299/2018, ОСОБА_2 у вину було постановлено порушення вимог п.1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», яке проявилося у несвоєчасному поданні електронної декларації перед звільненням, що є адміністративним правопорушенням передбаченим ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Суддя місцевого суду, перевіривши зібрані матеріали вірно встановив фактичні обставини правопорушення, а саме те, що ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», своєчасно не подала електронну декларацію перед звільненням. Однак, як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1726 КУпАП, чим суд фактично вийшов за межі формулювання правопорушення щодо ОСОБА_2, при цьому не мотивувавши свої висновки будь-яким чином. Апеляційний суд звертає увагу на тому, що диспозиція ч.2 ст. 1726 КУпАП передбачає інший прояв протиправної поведінки, який не було поставлено у вину ОСОБА_2

Дослідивши зібрані матеріали, Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП, повністю доведена, у звязку із чим, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про визнання ОСОБА_2 винною за ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Оскільки на момент розгляду справи у Апеляційному суді строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, закінчилися, провадження у справі підлягає закриттю.

Зважаючи на викладене, постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню із прийняттям у даній справі нової постанови про визнання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП із закриттям провадження у справі, у звязку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.7 ст.247, ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти у даній справі нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст. 1726 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.В. Ігнатюк