Номер провадження: 33/785/1851/18
Номер справи місцевого суду: 496/3779/18
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

секретаря судового засідання - Чепрас А.І.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області Дранікова С.М., від 28.09.2018,

встановив:

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 28.09.2018 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень в дохід держави.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 29 серпня 2018 року він керував автомобілем ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_1, за адресою: с. Балка, пров. Червоний, 1, у стані алкогольного сп'яніння. Зі згоди водія, в установленому законом порядку, проводилося тестування на алкоголь за допомогою приладу Drager в присутності двох свідків. Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

18.10.2018 року на постанову судді ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій останній просив скасувати постанову, закрити провадження у справі, оскільки порушення він не вчиняв. Апеляційна скарга мотивована тим, що він, хоча і перебував у стані алкогольного сп'яніння, але не керував транспортним засобом, так як автомобіль був у несправному стані та не придатний до використання, на час зупинки працівниками поліції автомобіль самостійно не рухався, а на буксирі транспортувався трактором; під час складення протоколу про адміністративне правопорушення співробітниками поліції не було проведено відеозйомку складення протоколу порушення; під час проведення тестування на алкоголь за допомогою приладу Drager свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначені в протоколі, не були присутні; його не було ознайомлено зі змістом протоколу, не роз'яснено права та не було надано можливості надати пояснення щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Викладені обставини можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які перебували в той час біля магазину, який знаходиться поруч з місцем де складався протокол.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, покази свідків, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №399966, згідно з яким водій ОСОБА_2 29 серпня 2018 року керував автомобілем ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_1, за адресою: с. Балка, пров. Червоний, 1, у стані алкогольного сп'яніння.

Зі згоди водія, в установленому законом порядку, проводилося тестування на алкоголь за допомогою приладу Drager в присутності двох свідків. За результатами проходження тестування приладом «Драгер» виявлено у ОСОБА_2 2.13% проміле. Зазначений протокол був власноруч підписаний ОСОБА_2 без зауважень, заперечень щодо обставин, викладених у протоколі, фактично ОСОБА_2 не заперечував і під час судового розгляду, що перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в письмових поясненнях підтвердили, що водій ОСОБА_2 знаходився з явними ознаками алкогольного сп'яніння, при проходженні тестування приладом «Драгер» було виявлено 2.13% і такі обставини належними та допустимими доказами не спростовані.

Наполягаючи на тому, що автомобілем він на час зупинки не керував, він знаходився на пасажирському сидінні, а сам автомобіль транспортувався трактором на ковші, ОСОБА_2 просив допитати свідків в судовому засіданні.

Допитаний свідок ОСОБА_6 пояснив, що одночасно з ОСОБА_5 біля 16 години вечора став свідком того, як трактор тягнув машину ОСОБА_2, яка колесами перебувала на ковші, а ОСОБА_2 знаходився за кермом. Після того, як працівники поліції зупинили водія трактору, свідок ОСОБА_6 покинув місце події.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що біля 16 година вечора бачив, як трактор тягнув машину ОСОБА_2 на зчепленні, проте де знаходився ОСОБА_2 - чи за кермом легкового автомобіля або на пасажирському сидінні - відповісти не зміг. За його поясненнями він вийшов із магазину разом з свідком ОСОБА_6, але при ньому працівники поліції транспортні засоби не зупиняли, і він їх не бачив, оскільки пішов разом із ОСОБА_6

Отже, надані пояснення свідків, допитаних в судовому засіданні апеляційної інстанції, не збігаються між собою в деталях обставин, пояснення свідка ОСОБА_6 не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 про те, що він не перебував за кремом автомобіля на час зупинки працівниками поліції. Обидва свідки підтвердили, що були очевидцями події одночасно, оскільки разом йшли до магазину, але одні й ті самі події висвітлили по - різному.

Назвати прізвище тракториста чи номера трактора ОСОБА_2 не зміг, жодні докази про несправність автомобіля станом на час зупинки у справі відсутні, а час подій, названий ним у скарзі - 18 година, не збігається із часом, про який повідомили свідки в судовому засіданні.

Таким чином, з огляду на відсутність будь - яких об'єктивних відомостей в матеріалах справи про те, що автомобіль ОСОБА_2 не рухався, а транспортувався трактором через несправність, ненадання відомостей про трактор, щоб надало можливість перевірити такі обставини, відсутність жодних повідомлень або зауважень про те, що такі обставини не відображені працівниками поліції, підписання протоколу ОСОБА_2 без зауважень, не дає підстав вважати висновки суду необґрунтованими, оскільки докази зворотного відсутні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова підлягає залишенню без змін. Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23,33 КУпАП в межах санкції ч.1ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 247, 293, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області Дранікова С.М., винесену 28.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 03.12.2018.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Є.С.Сєвєрова