Справа № 462/6506/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2018 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Румілова Н.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали, які надійшли з УПП у м. Львові про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №208502, складений 8.10.2018 р. о 05.30 год. інспектором роти №2 взводу №1, батальйону №2 УПП м.Львова ДПП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2, згідно до якого 8.10.2018 року о 5.01год. у м.Львів вул.Комарова, 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHRYSLER PT CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, порушення координації рухів, огляд на стан алкогольного сп'яніння водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку на місці та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України , за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 7.10.2018 року він зі своєю дружиною ОСОБА_3 відпочивали з друзями на природі, алкогольні напої він не вживав, так як в нього мала відбутися важлива ділова зустріч наступного дня, повернулись до дому на таксі біля 3-ї години 8.10.2018 року. Його автомобіль CHRYSLER PT CRUISER стояв біля будинку. Він вирішив з дружиною послухати музику в автомобілі, припускає, що можливо звукові колонки були включені гучно. Хтось з сусідів викликали поліцейських. Поліцейські запропонували йому пройти алкотест. Однак він відмовився, оскільки автомобілем не керував, той був не заведений, не було підстав проходити алкотест. Він припускає, що міг бути запах алкоголю, оскільки він вживав безалкогольне пиво. Просив закрити провадження у зв'язку з відсутністю доказів керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Допитана у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що з чоловіком ОСОБА_1 відпочивали на природі, алкогольних напоїв не вживали. Приїхали на таксі, в квартиру не пішли, вирішили в своєму автомобілі послухати музику, приїхали поліцейські, сказали, що сусіди викликали поліцію у зв'язку з гучною музикою, та в них є підозра, що її чоловік в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження алкотесту, оскільки були відсутні підстави для того.

Захисник ОСОБА_1, - адвокат Галич П.О. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідка, думку захисника, дослідивши протокол і матеріали додані до нього, оглянувши відеозапис події, вважає, що ОСОБА_1 має відповідати за скоєння правопорушення, передбаченого ст.130ч.1 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до п.п.2.5 ПДР Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2.9а водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису, долученому до матеріалів справи, вбачається, що він категорично відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, однак в розмові з поліцейськими визнавав той факт, що рухався на своєму автомобілі від будинку №20 до будинку 22 по вул. Комарова, переставляв свій автомобіль. Зазначене підтверджується складеним рапортом командира взводу УПП, доданим до протоколу, в якому зафіксовані дії ОСОБА_1, його поведінка, підстави складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, категорична відмова від проходження огляду на стан сп'яніння на місці або у медичному закладі підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, в присутності яких складався протокол.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 суду, свою категоричну відмову від проходження огляду на стан сп'яніння на місці, він пояснює саме відсутністю підстав для того, відсутністю доказів керування ним автомобілем. А відтак, доводи захисту про відсутність письмового направлення його в медичний заклад, як підставу для звільнення його від відповідальності, суд не приймає до уваги, враховуючи поведінку ОСОБА_1, його принципову позицію стосовно невизнання самого факту керування автомобілем, його пояснення чому саме він відмовився від проходження алкотесту.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і він повинен нести відповідальність.

На підставі вищевикладеного, ст.130 ч.1 КУпАП України, керуючись ст.ст.265,266, 283-285 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М.Румілова