ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В. за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 047303 24.08.2018 року о 22 годині 10 хвилин в с. Паляниця Івано-Франківської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «CITROEN C4», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження медогляду на стан алкогольного спяніння у встановле ному законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, та пояснив суду, що відмовився від проходження огляду на місті зупинки транспортного засобу через недовіру приладу DRAGER, але не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, так як працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вимогами пунктів 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Відповідно до положень ч. 3 та 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктами 5,6 та 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 передбачено, що підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на вказані вимоги закону, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення через наступні обставини.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 047303, складений 24.08.2018 року, містить посилання на відмову ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння. Із тексту протоколу неможливо встановити, чи пропонувалось ОСОБА_2 пройти огляд в медичному закладі охорони здоровя.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано направлення водія ОСОБА_2 до медичного закладу, що також ставить під сумнів факт направлення водія в медичний заклад.

Також суд критично відноситься до наявних у справі пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, щодо відмови ОСОБА_2 від проходження медогляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі. Аналізуючи показання свідків суд встановив, що вони є дослівним відтворенням один одного, виконані на заготовленому раніше працівниками поліції бланку, що викликає сумнів дотримання передбаченої законодавством процедури вільного надання особистих свідчень свідком. Така міра узгодженості між свідченнями свідків у справі дає підстави для підозр, що їх пояснення були ретельно скоординовані.

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що в їх присутності працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 на місці зупинки, але він відмовився. До медичного закладу ОСОБА_2 Не направлявся. Пояснення заповнювали працівники поліції, з текстом пояснень не знайомились, лише підписали.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, які є суперечливим та не містять обєктивних даних про наявність в діях ОСОБА_2 порушень п. 2.5 Правил дорожнього руху, недотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції руху та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду вбачається, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 130, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Воробйов