АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1280/2018 Постанова винесена суддею Отвіновським П.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Чорнобай Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утримання доньку ІНФОРМАЦІЯ_4, та доньку, ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого начальником відділу транспорту ТОВ БК &q?ра;ВР&q?у ; проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 рокуОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 23 січня 2018 року о 22 год. 05 хв. на Володимирському узвозі, 11 в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3,вважаючи постанову суду незаконною, постановленою без повного та об'єктивного судового розгляду, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження в справі відносно ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обставини, викладені у судовому рішенні, не відповідають дійсності та суперечать загальним засадам чинного законодавства України.

Зокрема, суд, мотивуючи своє рішення тим, що порушення ОСОБА_2 вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП заключається не тільки в тому, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а ще й у тому, що останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, що підтверджується відповідними показами свідків, не пересвідчився у дійсності зазначеного та не перевірив вказані обставини, не дослідив всі наявні докази та не допитав учасників правопорушення, свідків та інспектора поліції, у зв'язку з чим порушив принципи об'єктивності, законності та всебічності дослідження доказів.

Крім того, постановляючи рішення, суд керувався виключно протоколомпро адміністративне правопорушення та письмовими показами свідків, але прізвища цих свідків у постанові не зазначив.

Також суд знехтував і його клопотанням про виклик та допит свідківОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказані в протоколі, а також інспектора УНП ОСОБА_6, проте вказані свідки повинні були підтвердити чи спростувати ту обставину: чи дійсно інспектор поліції, який оформлював дане адмінправопорушення, пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я, адже згідно відеозапису, який був наданий УНП в м. Києві та досліджений судом у присутності ОСОБА_2 даного факту немає. Більш того, як стверджував сам ОСОБА_2, вищевказані свідки не були присутні під час оформлення даного адмінправопорушення, а були зупинені поліцейськими уже після того як був складений протокол та поставили свої підписи у протоколі біля автомобіля патрульної поліції, в той час коли ОСОБА_2 вже сидів у своєму автомобілі, а відтак не могли бачити і чути коли інспектор поліції, пропонував пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 у найближчому закладі охорони здоров'я.

Окрім цього, на відеозаписі, на який посилається суд, не видно, що розмову з інспектором веде саме ОСОБА_2, оскільки його обличчя на відео не видно, а сама розмова ведеться з інспектором поліції чоловічої статі, в той час як оформлення адмінматеріалу відносно ОСОБА_2 здійснювала інспектор УПП ОСОБА_6 (жінка), а відтак, даний відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції не є належним та допустимим доказом.

Щодо твердження суду про те, що ОСОБА_2 не надав жодного доказу того, що поліцейський відмовив йому в проходженні огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я і те, що ОСОБА_2 виказувавтаку вимогу, то воно є незаконним, оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).

Більше того, 26.02.2018 року, під час судового розгляду даної справи, ОСОБА_2 наполягав та стверджував, що вживав виключно безалкогольне пиво, а не спиртні напої як це стверджує суд у своїй постанові, а тому вказані обставини говорять про упереджене ставлення судді та його однобокість у розгляді даної справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Крім того, судом не були враховані й інші порушення скоєнні інспектором поліції під час оформлення адмінматеріалу відносно ОСОБА_2, а саме те, що в порушення ч. 4 ст. 256 КУпАП, інспектор УПП ОСОБА_6, складаючи протокол не роз'яснила ОСОБА_2 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на надання правової допомоги, а також в грубій формі відмовила ОСОБА_2 у наданні для огляду документів, які б підтверджували правомірність використання вимірювального пристрою «Драгер» (сертифікату відповідності та сертифікату про проходження повірки), оскільки таке право гарантоване чинним законодавством України, у зв'язку з чим останній наполягав на проходженні огляду в найближчому закладі охорони здоров'я, проте дана вимога залишилася без задоволення, а водійське посвідчення було вилучене.

Проте, не погодившись із вказаним протоколом, ОСОБА_2 невідкладно та самостійно прибув до КМНКЛ «Соціотерапія» для здачі аналізу та проведення експертизи на предмет вживання останнім алкогольних чи наркотичних препаратів, та, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000469/53, який складено 24.01.2018 о 01:05 (оскільки у даному закладі охорони здоров'я ОСОБА_2 чекав своєї черги для оформлення матеріалів необхідних для проведення експертизи), встановлено відсутність ознак сп'яніння у ОСОБА_2

Таким чином, такі дії суду мають упереджене ставлення відносно ОСОБА_2, а саме рішення підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції недосліджені всі обставини справи та не надано їм належної правової оцінки.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, а також пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, за поясненнями ОСОБА_2, наданими ним у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, та які є аналогічними його поясненням в суді першої інстанції, 23 січня 2018 року його автомобіль, в якому він знаходився з товаришем, зупинили працівники поліції, та сказали, що вони п'яні, і запропонували йому пройти огляд на місці із застосуванням приладу &q?аз;Драгер&q?ни;. На його вимогу надати сертифікат якості на прилад, працівники поліції йому відмовили. Тоді він став наполягати на проходженні огляду у медичному закладі, але йому також відмовили, сказавши, що він вже відмовився від огляду на &quме;Драгері&q?ла;. Після цього поліцейські, забравши його документи, пішли в свій автомобіль, а він сів у свій. Через деякий час інспектор віддала йому документи на автомобіль, тимчасовий дозвіл та протокол. Під час цих подій ніяких свідків не було, а останні були зупинені поліцейськими уже після того як був складений протокол та поставили свої підписи у протоколі біля автомобіля патрульної поліції, в той час, коли він вже сидів у своєму автомобілі, а відтак, вони не могли бачити і чути коли інспектор поліції, пропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння та який саме огляд, як і його вимоги про надання документів та проходження огляду виключно у медичному закладі. Між тим, після складання щодо нього протоколу, він самостійно поїхав до медичного закладу та пройшов огляд, який підтвердив, що він не перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

За змістом письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, викладених на бланках і заповнених однією особою, та лише підписаних ними особисто, 23 січня 2018 року о 22 год. 08 хв. по вул. Володимирський узвіз, 11 в м. Києві водій ОСОБА_2 у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога та за допомогою приладу &q?ті;Драгер&q?ся; для визначення стану сп'яніння.

Між тим, при перегляді відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстратора) поліцейських, не вбачається не лише факту пропозиції працівниками поліції ОСОБА_2 пройти будь-який огляд на стан алкогольного сп'яніння (чи то на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, чи то в закладах охорони здоров'я), відмови ОСОБА_2 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, але й наявності свідків, у присутності яких має проводитись огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду, складатись відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Для перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 і встановлення обставин складання щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду апеляційної інстанції неодноразово викликались свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також інспектор поліції ОСОБА_6, які у судове засідання апеляційного суду не з'явились, і своїх пояснень на підтвердження або спростування доводів ОСОБА_2 не надали.

Тому, оскільки твердження ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі нічим не спростовані, і ОСОБА_2 того дня - 23.01.2018 року, хоча й за спливом двох годин з моменту виникнення підстав для його проведення, але о 1 год. 05 хв. пройшов медичний огляд в КМНКЛ «Соціотерапія», згідно висновку якого встановлено відсутність ознак сп'яніння у ОСОБА_2,а наявні у справі пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відмову ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння та їх присутність при цьому, не підтверджуються дослідженим відеозаписом з нагрудних відеокамер (відеореєстратора) поліцейських, і тому не можуть бути взяті до уваги, вважаю, що і дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже не підтверджуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді факт відмови ОСОБА_2 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння не є доведеним і допустимі докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні цього правопорушення відсутні, то апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.