Єдиний унікальний номер 240/707/18 Номер провадження 33/804/212/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Олександрівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та проживає в АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 352,40 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, ОСОБА_3, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 130 КУпАП постановою судді Олександрівського районного суду Донецької області від 18 січня 2018 року, повторно, 5 жовтня 2018 року, о 3:45, керував автомобілем марки ВАЗ 2106, д.н. НОМЕР_1, по вул. Зеленій в с. Іверське, Олександрівського району Донецької області, з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці та у закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі. Зазначає, що з постанови судді не зрозуміло, який саме склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП наявний в його діях. Суд не перевірив повноваження поліцейських на складання адміністративного протоколу. Відеозйомка у місці зупинки здійснювалась за допомогою мобільного телефону, тобто пристроєм який не пройшов сертифікацію. Копію протоколу він отримав лише в суді. Пояснення від ОСОБА_4 відбирали працівники поліції, він був заляканий та підписав їх не читаючи. Суд його не допитав та не впевнився в правдивості наданих ним пояснень. Вважає ці докази його вини недопустимими.

Перевіривши матеріали слід зазначити наступне.

Факт порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписом, який додано до протоколу, поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не оскаржується та підтверджений в суді першої інстанції самим апелянтом і письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4, 5).

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже в діях, ОСОБА_2 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що він вчинив зазначене адміністративне правопорушення повторно протягом року, то суд вірно кваліфікував його дії за частиною другою вказаної статті.

З огляду на наведене, заперечення ОСОБА_2 допустимості доказів, а саме відеозапису поліцейських та пояснень свідка ОСОБА_4 не є суттєвими та не свідчать про його невинуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, пояснення ОСОБА_4 в даному випадку підтверджують лише факт вживання алкогольних напоїв, що не заперечує і сам апелянт, а спірним відеозаписом суддя своє рішення жодним чином не обґрунтовував.

Що стосується повноважень поліцейських на складання протоколу про адміністративне правопорушення, то відповідним правом вони наділені на підставі ст. 255 КУпАП, а тому доводи апелянта про необхідність перевірки їх функціональних обов'язків є безпідставними.

Зміст постанови судді є доступним для сприйняття, дохідливим, та таким, що не припускає варіантності свого тлумачення, а тому твердження апелянта про те, що йому не зрозуміло за що саме його притягнуто до відповідальності є надуманими.

Таким чином, перевіривши постанову судді, в межах апеляційної скарги ОСОБА_2, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Олександрівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя