Справа № 567/764/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт сері НА № 651262,-

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 розяснені)

встановила :

07 червня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1, в с.Могиляни Острозького району Рівненської області, будучи фізичною особою-підприємцем та здійснюючи підприємницьку діяльність допустив порушення вимог законодавства про працю.

В порушення вимог ч.1 ст. 115 КЗпП України, ФОП ОСОБА_1 виплату заробітної плати проводить рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Зокрема, заробітна плата за березень-травень 2018 року, відповідно до відомостей головної книги нарахувань за березень-травень 2018 року виплачувалась один раз на місяць, та відповідно до платжних відомостей від 28.03.2018 року, від 27.04.2018 року, від 25.05.2018 року.

В порушення вимог вимог ч.1 ст.116 КЗпП України ОСОБА_1 при звільненні працівника виплата всіх сум проведена не в день звільнення. Зокрема, виплату розрахункових коштів при звільненні ОСОБА_2, відповідно до наказу "Про звільнення з роботи" від 01.03.2018 року № 1 проведено 28 квітня 2018 року- платіжна відомість від 28.03.2018 року.

В порушення вимог ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини ФОП ОСОБА_1 належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зокрема, при виплаті розрахункових коштів ОСОБА_2, відповідно до наказу «Про звільнення з роботи» від 01.03.2018 № 1, 28 квітня 2018 року (платіжна відомість від 28.03.2018) їй не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме по 28 березня 2018 року (відомість головної книги нарахувань за березень 2018 року).

В порушення вимог ч.1 ст. 83 КЗпП України при звільненні працівників ФОП ОСОБА_1 не виплатив їм грошову компенсацію за всі не використані ними дні щорічної відпустки. При звільненні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (наказ «Про звільнення з роботи» від 28.03.2018 № 2, при звільненні ОСОБА_2 (наказ «Про звільнення з роботи» від 01.03.2018 № 1, при звільненні ОСОБА_7 (наказ «Про звільнення з роботи» від 27.04.2018 № 4, не нарахована та невиплачена їм грошова компенсація за всі не використані ними дні щорічної відпустки - відомості головної книги нарахувань за березень-травень 2018 року; платіжні відомості від 28.03.2018 від 27.04.2018; від 25.05.2018.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Вказав, що виявлені інспектором праці порушення вимог чинного законодавства про працю на даний час ним усунуті. Пояснив, що в трудовому договорі ОСОБА_2 була допущена технічна описка. Працівник розрахована 01.03.2018 року, заробітна плата виплачена включно по 01.03.2018 року. Запевнив суд, що в подальшому не буде допускати порушень вимог чинного законодавства про працю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена відомостями зазначеними в протоколі № РВ102/977/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення від 07.06.2018 року та матеріалами справи: актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № РВ 102/977/АВ від 07.06.2018 року, відомостями головної книги нарахувань, копіями платіжних відомостей на виплату заробітної плати, доданими поясненнями, іншими матеріалами справи.

Відповідно до наказу від 15.06.2018 року № 5 "Про компенсацію невикористаної відпутки", у червні 2018 року виплатити компенсацію за невикористану відпустку звільненим працівникам: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відповідно до платіжної відомості за червень 2018 року працівникам ОСОБА_10,ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6,ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8 виплачено аванс.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 допустив порушення виплати заробітної плати, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України, виплату всіх сум при звільненні працівника, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, чим поршив вимоги ч.1 ст.117 КЗпП України, невиплату грошовї компесації за невикористані дні щорічної відпустки, чим порушив ч.1 ст.83 КЗпП України.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, зокрема підлягають зясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Положеннями ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Однак, враховуючи особу порушника, характер вчиненого правопорушення, повне визнання своєї вини та щире розкаяння, а також відсутність великої суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, що об'єктивно підтверджується не наданням доказів завдання збитків державним та суспільним інтересам, суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КупАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 41, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановила :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Справу провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_11