АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/894/18 Головуючий у І-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф.
Справа № 202/3759/18-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1., що діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції, 16.06.2018 року о 00 год. 34 хв. в м. Дніпро по пр. Петра Калнишевського, 35, водій ОСОБА_2 керував т/з OPEL OMEGA, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, яка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати а провадження у справі закрити - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам процесуального та матеріального права, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження зважаючи на те, що судом було допущено порушення принципів всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи, зокрема не було належним чином досліджено наявні в матеріалах провадження докази, як не було досліджено в повному обсязі і відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Крім того вказує, що працівниками поліції було неправомірно запропоновано її підзахисному пройти огляд на стан сп'яніння та порушено процедуру направлення водіїв для проходження огляду на стан сп'яніння у зв'язку з відсутністю свідків в момент пропонування проходження огляду, що підтверджується також відеозаписом, з якого не вбачається присутності свідків, зазначених у протоколі, та пояснення яких наявні у матеріалах провадження, в момент пропонування ОСОБА_2 пройти медичний огляд.

Зазначає, що були відсутні будь-які підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та проведення медичного огляду останнього на стан сп'яніння, втім він дав згоду на проведення такого огляду, і лише у подальшому, після того, як з'ясував, що прилад, який передбачалося використати, був брудним, відмовився від такого огляду. Також вказує, що пояснення від імені свідків були написані поліцейським.

На думку захисника, в матеріалах провадження взагалі відсутні належні докази відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та наполягали на її задоволенні; свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представлених стороною захисту; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1, у своїй сукупності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт відмови її підзахисного від огляду на стан алкогольного сп'яніння поза розумним сумнівом підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження, зокрема відеозаписом події, згідно якому, відеофайл , час запису згідно таймеру камери з 00:56:20 до 00:56:59, ОСОБА_2 послідовно відмовляється від пропозицій поліцейського пройти огляд за допомогою приладу "Драгер" та в закладі охорони здоров'я, після чого йому роз'яснюється, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Аргументи, наведені апелянтом, не спростовують обставин, об'єктивно встановлених вищевказаним відеозаписом. Так, посилання захисника на те, що пропозиція пройти медичний огляд мала місце за відсутності свідків, не узгоджуються із відеозаписом, згідно якому при оформленні пояснень свідків працівник поліції користується їх документами та спілкується із ними (відеофайл , час запису згідно таймеру камери з 00:45:25 до 00:46:51), а також вказані свідки зафіксовані в інші моменти відеозапису, в тому числі безпосередньо до та після часу відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, чим спростовуються доводи сторони захисту про те, що на місці події були присутні лише співробітники патрульної поліції, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер, не спростовують вищезазначених обставин, а отже і доведеності вини ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та не дають достатніх підстав для висновку про незаконність або необґрунтованість оскаржуваної постанови суду.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця