Справа № 297/2705/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
21.06.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/235/2018, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець с. Мужієво Берегівського району Закарпатської області, вул. Ракоці Ференца ІІ, буд. № 123, одружений, що має на утриманні двох дітей, не судимий, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що 26.11.2017 він знаходився біля свого автомобіля НОМЕР_1, який був припаркований перед його будинком, коли до нього підійшли працівники поліції і стали вимагати проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Від проходження огляду він відмовився, оскільки автомобілем не керував і керувати не збирався. Зазначає, що прокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, права при складанні протоколу йому не розяснено, свідки, зазначені у протоколі, керування ним транспортним засобом не підтвердили і в судове засіданні не прибули, справу розглянуто без його завчасного повідомлення та участі. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційні вимоги, за клопотанням захисника переглянув відеозапис події, допитав ОСОБА_1, перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною третьою цієї статті встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Однак, вказані докази до таких висновків не приводять.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 059724 від 26.11.2017, складеному поліцейським РПП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 вказано, що ОСОБА_1 26.11.2017 о 14:30 в с. Мужієво керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова та хода, і відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, а також відмовився дати пояснення, підписати протокол та отримати його копію.
В судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що у неділю 26.11.2017 після обіду вдома випив трохи вина і, як був, у тапках, вийшов до свого автомобіля НОМЕР_1, припаркованого біля воріт, щоб узяти звідти цигарки та мобільний телефон. Коли він відкрив автомобіль, до нього підійшли поліцейські і стали вимагати тестування на предмет перебування його в стані алкогольного спяніння, відмову від якого не заперечує. Наполягав на тому, що автомобілем після вживання вина не керував. Твердив, що його пояснення можуть підтвердити свідки: дружина, сусіди та інші особи, які в той час були у нього вдома.
Окрім цього, ОСОБА_1 пояснив, що про інші випадки притягнення його перед цим до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, чує вперше, посвідчення водія у нього не вилучалося, штрафи з нього не стягувалися.
Пояснення ОСОБА_1, зокрема про те, що він 26.11.2017 о 14:30 не керував автомобілем, наявними в справі доказами не спростовано.
З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с. 2,3) вбачається, що кожного з них було зупинено працівниками поліції, щоб засвідчити факт відмови водія автомобіля НОМЕР_1 від проходження «тесту на алкоголь», і що свідками керування цим водієм транспортним засобом вони не були.
У рапорті поліцейського ОСОБА_5 вказано, що автомобіль НОМЕР_2 «рухався виляючи по с. Мужієво по вул Раковці, його було зупинено, під час перевірки документів, водій знаходився в стані алкогольного спяніння так як з ротової порожнини запах алкоголя, в гр. ОСОБА_1 була нечітка мова та хода, від проходження медичного огляду на визначення на стан алкогольного спяніння гр. ОСОБА_1 відмовився давати будь які пояснення та підписувати протокол відмовився в присутності двух свідків. А також був позбавлений на право керування та був перевірений через базу АРМОР».
Цей рапорт не є допустимим джерелом доказів, оскільки не містить відомостей про те, у який спосіб поліцейський визначив особу водія, ступінь чіткості його мови і ходи та джерело запаху.
Що стосується відеозапису, то ним зафіксовано процедуру тестування поліцейським, з застосуванням газоаналізатора (з результатом 0,42), особи, яка не є ОСОБА_1 (а.с.15).
Ні свідки ні поліцейський ОСОБА_5 в судове засідання за викликом Апеляційного суду не прибули.
Отже, переконливих доказів, які підтверджували б керування ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_3, зокрема в час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, в даній справі немає і в оскарженій постанові не зазначено, тому визнання його водієм, субєктом порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 130 КУпАП, у даному випадку вважати доведеним не можна.
За таких обставин слід визнати, що запис у протоколі серії БР № 059724, на який послався суд першої інстанції, про те, що ОСОБА_1 26.11.2017 о 14:30 в с. Мужієво керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголя з ротової порожнини, нечітка мова та хода) і відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння, не відображає підтверджений доказами факт.
Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді Берегівського районного суду від 09.02.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : Гошовський Г.М.