Справа № 460/3422/18 Головуючий у 1 інстанції: Винар Л.В.
Провадження № 33/811/168/18 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

з участю: прокурора прокуратури Львівської області - Вітковської І.М.,

захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 27 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 27 вересня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, депутата Яворівської міської ради, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 грн судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він будучи депутатом Яворівської міської ради, відповідно до рішення № 2 першої сесії сьомого скликання Яворівської міської ради «Про визнання повноважень депутатів Яворівської міської ради» від 20.11.2015 відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» станом на 25.07.2018, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження по даній справі.

Вважає, що постанова судді є незаконною, оскільки справа розглянута однобічно. Суддею не взято до уваги пояснення ОСОБА_2 та його клопотання, не надано належної оцінки протоколу, який складений з порушенням вимог закону. Зазначає, що своєю постановою суддя лише підтвердив, що протокол про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, складений відносно нього є замовним матеріалом.

Апелянт покликається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією різні підписи свідків і це викликає сумнів у тому, що даний протокол був складений та підписаний двома свідками. Наполягає, що в справі відсутні підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 умислу на порушення вимог фінансового контролю, та корупційного інтересу. Не зазначено, коли та на підставі чого було виявлено вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 Зазначає, що оперуповноважений старший лейтенант поліції ОСОБА_5 навіть не звертався із запитом до Національного агентства з питань запобігання корупції з метою отримання офіційної інформації щодо обставин, викладених у протоколі.

У суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 підтримала апеляційні вимоги ОСОБА_2 та пояснила, що по справі за ч.2 ст. 172-6 КУпАП перевірку декларації повинні були проводити виключно працівники НАЗК, при цьому перевірити чи скоїв дійсно ОСОБА_2 адміністративне правопорушення, чи мав він умисел на вчинення правопорушення. ОСОБА_2 не заперечує, що він дійсно не подав відповідну декларацію про суттєву зміну майнового стану, оскільки продав земельну ділянку за 82733 грн, але порахувавши, що у 2017 році декларацію необхідно подавати, якщо сума є вищою за 84000 грн, а тому декларацію не заповнював вважаючи, що в його діях немає складу правопорушення. Судом першої інстанції не були враховані недоліки процесуального характеру при оформлені протоколу, зокрема, що підписи свідків різні. Захисник наполягає, що вина ОСОБА_2 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП не доведена, а тому справу щодо ОСОБА_2 необхідно закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Прокурор Вітковська І.М. у суді апеляційної інстанції пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 був складений уповноваженою на те особою, а саме уповноваженим міжрайонного відділу № 2 УЗЕ у Львівській області, а не НАЗК, оскільки в даному випадку не проводилася повна перевірка декларації. Перевірка здійснювалася за заявою ОСОБА_6, зареєстрованою в прокуратурі Львівської області 02.07.2018 (а.с.11). Дії оперуповноваженого УЗЕ відповідають Закону України «Про Національну поліцію», де зазначено, що органи Національної поліції є уповноваженими органами, що мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 КУпАП та збирати необхідні докази, що підтверджують факти їх вчинення. Протокол, за формою та змістом відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та додатку №3. Факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП підтверджується наявними в справі документами. Крім того ОСОБА_2 в суді першої інстанції не заперечив сам факт неповідомлення про суттєву зміну у майновому стані у визначений законом строк. Щодо дати виявлення правопорушення, то у випадку неповідомлення про суттєву зміну у майновому стані особи, датою такого виявлення є дата складання протоколу, оскільки такий оформляється у разі підтвердження всіх даних по перевірці, яку здійснювали уповноважені особи на підставі поданої заяви. У даному випадку такою датою є 25.07.2018, тобто адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладене в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Заслухавши в суді апеляційної інстанції пояснення захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора Вітковської І.М., яка заперечила апеляційні вимоги та просила залишити постанову судді першої інстанції без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку - нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

За змістом ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині перші статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Аналіз норми закону свідчить про те, що суб'єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі прямого чи непрямого умислу, так і необережності.

Суд першої інстанції, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, зокрема надані учасниками процесу докази, дав їм вірну правову оцінку та прийняв рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 477 від 25.07.2018 (а.с.2-7), зазначено, що моментом вчинення правопорушення є 00:00 год. 24.06.2017, а моментом виявлення правопорушення, є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення - 25.07.2018.

Апеляційний суд погоджується з тим, що моментом вчинення ОСОБА_4 правопорушення є 00:00 год. 24.06.2017, однак моментом виявлення правопорушення слід вважати час, коли спеціально уповноваженому суб'єкту у сфері протидії корупції (органам прокуратури) стало відомо про неподання ОСОБА_4 письмового повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. У даному випадку моментом виявлення правопорушення є 02.07.2018 (дата отримання прокуратурою Львівської області заяви ОСОБА_6 від 30.06.2018 щодо ОСОБА_2.).

Доводи ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений не уповноваженою на те особою, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» органи Національної поліції, до яких належить Департамент захисту економіки, є спеціально уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції, й відповідно уповноважені посадові особи цього органу, згідно з приписами ст. 255 КУпАП, мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції щодо ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Правопорушення ОСОБА_4 вчинено 24 червня 2017 року, виявлено 02 липня 2018 року, а стягнення накладено 13 вересня 2018 року, тобто з дотриманням строків, передбачених ч.3 ст. 38 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн накладене на ОСОБА_2 відповідно до санкції ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 27 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах