АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/986/18 Номер провадження 33/786/658/18Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого трактористом у Фермерському господарстві «Ювента» в с. Яблуневе Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 05 квітня 2018 близько 20 год.24 хв. на а/ш с.Тимки с.Вишневе Оржицького району Полтавської області, керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння. Від продуття трубки приладу «Драгер» та проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а справу провадженням закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог зазначає, що відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної його було притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, проте медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_2 не проходив, протокол за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння відносно нього не складався.

Крім того ОСОБА_2 вважає, що працівниками поліції було неправомірно складено протокол про відмову від проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння, так як апелянт вимагав здійснити цей огляд у присутності адвоката.

Також ОСОБА_2 звертає увагу на те, що суддя порушив його право на захист, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відсутності захисника, з яким апелянт уклав угоду, однак він не зміг зявитися у судове засідання.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просив закрити провадження по справі перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 268 КУпАП передбачено право особа, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Таким чином право особи мати захисника та користуватися юридичною допомогою професійного адвоката прямо передбачено діючим законодавством.

Перевіркою матеріалів справи відносно ОСОБА_2 встановлено, що розгляд справи у районному суді відбувався без технічної фіксації судового засідання. Таким чином доводи ОСОБА_2 щодо порушення його права на захист під час розгляду справи у суді першої інстанції перевірити неможливо, а тому, на думку суду його права підлягають поновленню в цій частині.

Як вбачається із наданої довіреності, яка надавалася суду першої інстанції, ОСОБА_2 уклав угоду на представництво своїх інтересів у суді. В той же час, суд першої інстанції незважаючи на клопотання, без наведення мотивів, відмовив у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду у звязку з неявкою захисників. Чим порушив його право на захист.

Щодо доводів апелянта по суті інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши апелянта, дослідивши докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Такий висновок грунтується на сукупності досліджених доказів, достовірність яких сумнівів не викликає. Крім цього і сам ОСОБА_2 фактично не заперечує того факту, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Зокрема, такий висновок ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №063384 від 05.04.2018, поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, поряд з іншими доказами, підтверджується також відеозаписом адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_2, вийшовши з автомобілю НОМЕР_2, мав нестійку ходу та нечітку мову. На пропозицію працівників поліції прослідувати до медичного закладу для освідування спочатку погодився, але прибувши до Оржицької ЦРЛ, ОСОБА_2 у присутності 2 свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, посилаючись на те, що не бажає проходити огляд без захисника. Однак, як вбачається з відеозапису та матеріалів справи, ОСОБА_2 не заявляв клопотання про зупинення складання протоколу до прибуття його захисника, або надання йому безоплатного захисника за рахунок держави.

Посилання апелянта на те, що постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року його було притягнуто до відповідальності саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння не заслуговують на увагу, оскільки суперечать змісту цієї постанови, відповідно до якої на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

За таких обставин, доводами апеляційної скарги не спростовано винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги необґрунтовані, та не спростовують висновки про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення було постановлено з порушенням процесуальних норм, у звязку з чим апеляційний суд провів повторний розгляд справи відносно ОСОБА_2, на момент розгляду справи сплинув 3-місячний термін накладення адміністративного стягнення, встановлений ст.38 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частово.

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року стосовно нього скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченк о