Справа № 203/1541/18
Провадження № 3/0203/1036/2018
П О С Т А Н О В А

іменем України

27.09.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді Смольнякова О.О.

секретаря Сердягіній О.Ю.

за участю: прокурора Яковенко Ю.І.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянство України, працюючого старшим майстром дистанції електромеханічних улаштувань елктромеханічної служби КП «Дніпропетровський метрополітен» ДМР, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2018 року від Управління захисту економіки в Дніпропетровській області до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з порушенням вимог ЗУ «Про запобігання з корупцією», відносно ОСОБА_1

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого майстра дистанції електромеханічних улаштувань елктромеханічної служби КП «Дніпропетровський метрополітен» ДМР, згідно п. п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закону) є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону вчинив правопорушення повязане з корупцією, а саме несвоєчасне подання декларації за минулий 2016 рік, яку останній відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агенства з питань запобігання корупції, здійсненому 05.04.2018, подав 29.03.2018, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 відповідно до наказу КП «Дніпропетровський метрополітен» за № 01-к від 05.01.2015 року прийнято на посаду майстра, відповідно до наказу КП «Дніпропетровський метрополітен» за № 67-к від 31.08.2016 року з 01.09.2016 року останнього переведено на посаду старшого майстра.

Згідно п. 1.8 ч. 1 посадової інструкції № 21 старшого майстра затвердженої 20.12.2004 року старший майстер належить до професійної групи «керівники», а також відповідно до цієї інструкції старшого майстра наділено повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Відповідно до ст.81 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади автономної Республіки рим або органу місцевого самоврядування.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування є юридичними особами публічного права. Посадові особи таких підприємств є субєктами декларування на яких поширюється дія розділу VII Фінансовий контроль Закону з урахуванням особливостей, визначених ч. 5 ст. 45 Закону.

З протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що ОСОБА_1 20.03.2017 ознайомлений із наказом директора КП «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради від 21.03.2017 № 123 про необхідність подання електронної декларації і що він відноситься до субєктів декларування Закону.

Законом України №1975-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій осіб», який набрав чинності 30 березня 2017 року, Розділ ХIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 5-1 такого змісту «5-1. Продовжити до 01 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше». Тобто ОСОБА_1, як посадова особа юридичної особи публічного права, що обіймає посаду, яка не віднесена до посад осіб, які згідно зі статтею 50 Закону займають відповідальне та особливо відповідальне становище, набув обовязку електронного декларування з 01.001.2017 і повинен був подати щорічну декларацію за минулий рік у термін до 01.05.2017, як субєкт декларування, уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та подає таку декларацію вперше.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що дійсно подав декларацію з пропущеним строком, оскільки вважав, що йому вдалось подати її раніше з додержанням строків, умислу на неподання декларації в нього не було, в підтвердження чого надав суду відповідь з НАЗК.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП, оскільки в його діях вбачається склад правопорушення.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, приходжу до наступного.

Згідно ст. 1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

З наданого ОСОБА_1 в судовому засіданні листа з НАЗК №71-06/31014/18 від 20.07.2018 року вбачається, що останній при заповненні декларації 02.04.2017 року підтвердив правильність зазначених у документі даних та ознайомився з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставляння відповідної відмітки в документі та натиснув кнопку «Подати документ», але не підписав документ власним ЕЦП. Документ залишився в персональному електронному кабінеті субєкта декларування із статутом «чернетка». Таким чином, щорічна декларація за 2016 рік 02.04.2017 року ОСОБА_1 не подана до ІТС Реєстр у звязку з відсутністю підтвердження останнім подання документа шляхом накладення власного ЕЦП. Також подані до ІТС Реєстр документи в персональному електронному кабінеті субєкта декларування мають статус «активний». На адресу електронної пошти та до персонального електронного кабінету ОСОБА_1 02.04.2017 року не надсилалось відповідне повідомлення про подання документа.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що невчасне подання декларації ОСОБА_1 допущено неумисно. Також судом враховано, що після виявлення неподання е-декларацію, ОСОБА_1 опубліковано щорічну декларацію.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи не вбачається доказів того, що дії ОСОБА_1 носять умисний характер.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 10, ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.О.Смольняков