Справа № 352/1259/18
Провадження № 33/4808/133/18
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 її захисника Дутки Р.В., Гулій І.М. та її захисника Любчика С.Р., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2018 року, якою закрито провадження по справі щодо ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Водночас просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи причину пропуску тим, що копію судового рішення вона отримала лише в суді 07.11.2018 року, оскільки до цього часу судом жодного рішення на її адресу, а бо її представнику, не направлялось. Апелянт вважає, що судовий розгляд проведено формально, не в повній мірі з'ясовані обставини справи, без врахування наданих нею пояснень, без допиту свідків, з груби порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта причиною дорожньо-транспортної пригоди (далі -ДТП) є виключно неправильні та неуважні дії водія ОСОБА_4., оскільки остання повинна була уступити дорогу автомобілям, що рухались по головній дорозі, між тим остання перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки виїхала на смугу попутного руху, чим причинила перешкоду. Апелянт стверджує, що з метою уникнення аварії, вона змушена була вивернути кермо праворуч, проте відстань була невелика, тому ДТП уникнути не вдалось, тому вважає в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. вважає, що водій ОСОБА_4 порушила п. 10.1, п. 16.13 ПДР України тощо. Посилається на те, що з відео ДТП, яке нею долучено до справи, вбачається, що саме водій ОСОБА_4 винна у ДТП, що сталась 10.06.2018 року.

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 10.06.2018 р. в 07-10 год. керуючи транспортним засобом Nissan X-Trail, н.з. НОМЕР_2, на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів в с. Угринів (виправлено на Н-10 Стрий-Чернівці в с. Угринів) при виїзді на перехрестя, проявила неуважність, не обрала в установлених межах безпечної швидкості та рухалась із перевищенням допустимої швидкості 50 км/год, встановленої дорожнім знаком 3.29, в момент виникнення небезпеки, яка була створена автомобілем марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухалась на зустріч і здійснювала поворот ліворуч, перетнула смугу зустрічного руху, не вжила заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і допустила зіткнення із вищевказаним транспортним засобом, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому ОСОБА_2 порушила вимогу пунктів 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України та вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

В судовому засіданні апеляційного суду роз'яснені процесуальні права, передбачені: ст. 268 КУпАП - ОСОБА_2; ст. 269 - ОСОБА_4, ст. 271 КУпАП - захисникам.

Клопотань учасниками процесу не заявлено.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_2 та її захисник Дутка Р.В., підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.;

- ОСОБА_4 та її захисник Любчик С.Р. не підтримали доводи апеляційної скарги, просили суд відмовити в її задоволенні.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників провадження, вважаю, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову місцевого суду - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що справа в суді першої інстанції розглядалась без участі ОСОБА_2, копія судового рішення на її адресу не направлялась, що вважаю підставою для поновленням строку апеляційне оскарження, у зв'язку із поважною причиною його пропуску.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, та переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ст. 124 КУпАП, і прийти до висновку чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою

З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, при цьому дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 порушила вимогу пунктів 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України та вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», тобто про те, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в порушенні вказаних вище пунктів Правил дорожнього руху України, підтверджується здобутими доказами (а.п. 71-72).

Вважаю вказаний висновок суду першої інстанції таким, що дійсно ґрунтується на змісті досліджуваних матеріалів, та відповідає як схемі ДТП, фотознімкам ДТП, так й поясненням учасників ДТП, які були надані як без посередньо після вчинення ДТП, так й під час апеляційного розгляду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №003769 від 18.06.2018 року, ОСОБА_2 10.06.2018 р. в 07-10 год. на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів, Н-10 Стрий-Чернівці 313 + 902 км. с.Угринів, Н-10 Мукачево-Львів, при виїзді на перехрестя проявила неуважність, не обравши установлених межах безпечної швидкості та рухалась із перевищенням допустимої швидкості 50 км/год., встановленим дорожнім знаком 5.29 і в момент виникнення небезпеки, яка була створена автомобілем марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухалась на зустріч і здійснювала поворот ліворуч, перетнула смугу зустрічного руху, не вжила заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і допустила зіткнення із вищевказаним транспортним засобом, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому ОСОБА_2 порушила вимогу пунктів 2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР України та вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (а.п. 2).

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 01.06.2018 року вбачається, що вона рухалась на своєму автомобілі по смузі її напрямку, проте раптово на смугу її напрямку зі зустрічній смузі виїхав автомобіль, який здійснив перешкоду в русі. Вона гальмувала та намагалась уникнути зіткнення, однак трапилось ДТП, оскільки цей водій здійснюючи маневр повороту не надав перевагу в русі (а.п. 5).

Аналогічні пояснення ОСОБА_2 надана в судовому засіданні апеляційного суду.

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 10.06.2018 року вбачається, що вона здійснювала маневр повороту, призупинилась, зустрічна смуга була вільна, вона увімкнула покажчик правового повороту та здійснила поворот праворуч, проїхала зустрічну смугу та відчула як в її автомобіль в'їхав інший автомобіль марки «Nissan X-Trail», водій якої була жінка, що перебувала у нетверезому стані (а.п. 7).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 дала аналогічні пояснення щодо обставин події.

Вказані пояснення ОСОБА_4 підтвердив свідок ОСОБА_8 у своїх письмових поясненнях від 12.06.2018 року, додавши, що ОСОБА_4 є його дружиної та вони рухались разом проте на різних автомобілях, його дружина їхала попереду нього за одній машині, тому він чітко бачив всі її дії (а.п. 9).

Проаналізувавши зміст як письмових пояснень учасників події (а.с. 5,7), так й безпосередньо наданих ними під час апеляційного перегляду, доходжу висновку про необхідність критичного ставлення до пояснень свідка ОСОБА_8, оскільки він є зацікавленою особою у результаті розгляду справи, у зм'як із тим, що є чоловіком ОСОБА_4, та окрім його письмових пояснень,вони не підтверджені іншими матеріалами справи.

З схеми до протоколу огляду місця події від 10.06.2018 року (Н-09 Мукачево-Львів 313 км. с. Уринів) вбачається розташування транспортних засобів після зіткнення; наявні в них ушкодження; ширина проїзної частини; розмітка дорожньої дороги тощо (а.п. 3-4).

Під час апеляційного розгляду учасники ДТП не заперечували правильності відомостях, викладених у схемі ДТП.

Відомості, що містяться на схемі ДТП, підтверджуються фотоматеріалами (фотознімками з місця ДТП), що долучені до матеріалів справи (а.п. 31-37).

Учасники судового розгляду підтвердили, що такі фотознімки дійсно відповідають обставинам події, взаємному розташуванню транспортних засобів після ДТП, та містять загальний вид місця ДТП.

З дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису, що міститься в матеріалах провадження вбачається обставини виникнення та скоєння ДТП (а.п. 11).

З долученого до матеріалів провадження висновку експертного дослідження №4.2-8/18 від 24.10.2018 року вбачається наступне:

«п. 1 В загальному випадку, водій автомобіля «Nissan X-Trail» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2, в даній дорожній ситуації, повинна була керуватися технічними вимогами дорожнього знаку 3,29 та п. 12,3 (в частині визначення пняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) ПДР України.

В загальному випадку, в дорожній ситуації, яка розглядається, у відповідності до вказаних вимог дорожнього знаку та пункту ПДР України водій автомобіля «Nissan X-Trail» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2, повинна буда, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги із швидкістю, яка не повинна перевищувати 50 км/год, а з моменту виникнення небезпеки для руху - з моменту зміни напрямку руху автомобіля Volkswagen Caddy,(початку маневру поворот ліворуч), - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу».

«п. 6, п. 7 При заданому комплексі вихідних даних, в діях водія автомобіля «Nissan X-Trail» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 та дорожнього знаку 3.29 ПДР України, невиконання яких, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв'яжу із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди» (а.п. 52-58).

Згідно висновку експертного дослідження №4.2-5/18 від 21.08.2018 року (а.п. 61-70) «п. 1 В заданій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля марки Nissan X-Trail» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2, повинна буда, з технічної точки зору, керуватися вимогами п. 12.4 та п. 12.3 ПДР України.

У відповідності до вимог пунктів ПДР України в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля ОСОБА_2 повинна булла, із технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги із швидкістю, яка не повинна перевищувати 50 км/год, а з моменту зміни водієм Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямку свого руху в сторону другорядної дороги, яка веде до автодороги із сполучення Н-09, - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу».

«п. 3 При заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля марки Nissan X-Trail» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2, рухаючись із швидкістю 70-80 км/год, з заданого моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту зміни автомобілем Volkswagen Caddy напрямку свого руху в сторону другорядної дороги) - не мала технічної можливості попередити дану пригоду шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування».

«п. 5 При заданому слідством комплексі вихідних даних, причиною настання дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, з однієї сторони стали обставини, які пов'язані із невідповідністю дій водія автомобіля марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимогам пунктів 10.1 та п. 16.13. ПДР України, а з іншої сторони - невідповідністю дій водія автомобіля марки Nissan X-Trail» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2, вимогам п. 12.4, п. 12.3 ПДР України».

Вказані експертні дослідження проведені особою належної кваліфікації, яка має тривалий експертний стаж, надала логічні і послідовні відповіді на всі поставлені питання. Висновок має належне мотивування, його структура відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, і не викликає сумнівів у його правильності чи повноті.

Не спростовують таких висновків пояснення ОСОБА_2, наданої нею працівникам поліції та долучених до матеріалів провадження, а також наданих безпосередньо у суді апеляційної інстанції.

Суть правопорушення та встановлені працівником поліції порушення ОСОБА_2 пунктів Правил дорожнього руху 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України та вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» підтверджена матеріалами справи.

Так, відповідно до 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Пунктом 12.1 ПДР України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

На підставі аналізу вказаних матеріалів доходжу висновку про те, що викладене вище сукупність доказів по справі поза всяким розумним сумнівом доводить винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а тому її доводи апеляційної скарги є безпідставними, не спроможними та спростовуються цими ж доказами.

Твердження ОСОБА_2 щодо дотримання нею допустимої швидкості руху також є неспроможним, виходячи зі змісту наведених вище висновків експертів.

Таким чином вважаю, що доводи, викладені в апеляційній скарзі не доводять відсутність в діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України, вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

Таким чином, суддя суду першої інстанції повно та всебічно дослідив докази по справі, дав їм належну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Твердження апелянта про винуватість у вказані ДТП ОСОБА_4 не суперечать матеріалам провадження, проте вони не впливають на наявність в діях ОСОБА_2 інкримінованого їй діяння.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді належить залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2018 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2018 року, якою закрито провадження по справі щодо ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло