Єдиний унікальний номер 725/5241/18
Номер провадження 3/725/3817/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - О. І. Галичанського,

при секуретарі - ОСОБА_1,

за участю представника митниці- ОСОБА_2

розглянувши адміністративну справу, яка надiйшла вiд Чернівецької митницi ДФС, про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ст.472 Митного Кодексу України громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює т/ф «S.C.ILIUT-TRANS SRL/SA» м.Дорнешти Румунія, та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №2682/40800/18 від 30.08.2018р., 29 серпня 2018 року о 23:00 год. на територію п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС вїхав автомобіль марки «Вольво», р.н.SV-15-YLV з причіпом р.н.SV-16-YLV під керуванням громадянина України ОСОБА_3, який слідував з Румунії до Росії в службових справах.

Громадянин України ОСОБА_3 до митного контролю надав митну декларацію, яку заповнив за власним бажанням та зазначив про наявність у нього товару, а саме: 50 кілограм моторного масла та фільтри повітряні до автомобіля MAN - 4 шт., які він пред'явив до митного контролю.

У відповідності до п. 8 ст. 4 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Згідно п.4 ст. 265 МК України «Громадяни можуть бути декларантами після досягнення ними 16-річного віку.»

У даному випадку гр. ОСОБА_3 є декларантом товару, який ним ввозиться на митну територію України та заявлений ним у митній декларації від 29.08.2018 року.

Під час здійснення митного контролю, огляду предявленого товару було встановлено, що у даного громадянина в наявності товар, не вказаний у митній декларації, а саме фільтри паливні, масляні, вологовідділюючі загальною кількістю 18 шт., які заходились в кабіні автомобіля на полиці для відпочинку водія та масло моторне «Mercedes-Benz» SAE 5W 30 МВ 229.51 в ємностях по 5 л - 4 шт., яке знаходилось в ящику для інструментів з лівого боку напівпричіпа.

У разі самостійного декларування товарів декларантом передбачену Митним кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил, у повному обсязі несе декларант.

Таким чином, дії ОСОБА_3 працівниками митниці кваліфіковано як порушення митних правил, передбачених ст.472 Митного кодексу України.

У судове засідання ОСОБА_3 не з"явився . Про причини своєї наяки не повідомив.

Представник митниці у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України підтверджується протоколом про порушення митних правил та іншими матеріалами справи.

Статтею 472 МК України визначено, що недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Згідно ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 3.8 Розділу 3 Додатку II Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Закон України від 05.10.2006р. № 227-V) встановлено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мита та податків.

Згідно ст.11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується відсутністю прямого умисла, наприклад необережною (самовпевненість або недбалість) формою вини.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005р. «Про судову практику в справах про контрабанду та порушення митних правил» передбачено, що при розмежуванні правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 340 у МКУ ст. 352 МКУ від 11.07.2002 р. № 92- VI, необхідно мати на увазі, що дії особи можуть бути визнані недекларуванням товарів, транспортних засобів ( відповідна ст. 472 у чинному МК України від 13.03.2012 № 4495-VI)) тільки в тому разі, коли особа не мала намірів приховати товар від митного контролю. При цьому, слід вказати, що суб'єктивною стороною даного адміністративного правопорушення є відсутність прямого умислу, тобто визначено необережною формою вини (самовпевненістю або недбалістю).

Вказані вище обставини та факти, які встановлені судом в ході судового розгляду справи вказують на наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме не надання достовірних відомостей щодо кількості товару.

Так, у відповідності ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.472 МК України за малозначністю і оголосити йому усне зауваження, оскільки діяння, вчинене ним, хоча містило в собі усі юридичні і субєктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст. 472 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, при цьому суд бере до уваги ті обставині, що ОСОБА_3 раніше не притягався до відповідальності за порушення митних правил.

Оскільки вилучений в порядку ст.511 МК України товар не відноситься до категорії товарів обмежених чи заборонених до переміщення через митний кордон України, він підлягає поверненню ОСОБА_3 після його митного оформлення і сплати митних платежів, а в разі відмови від їх сплати для подальшого вивезення з митної території України.

Відповідно до п.2, п.3 розділу 3 «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів» затвердженого наказом Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. Розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається, враховуючи те, що Довідка про витрати митного органу в справі про порушення митних правил №2682/40800/18 обраховує вартість за зберігання до набрання даною постановою законної сили, а тому витрати понесені митницею за зберігання майна стягненню не підлягають.

На пiдставi ст.472 та керуючись ст.ст. 525 - 529 Митного Кодексу України, ст.22 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Звільнити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.472 МК України за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі за ст. 472 МК України відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №2682/40800/18 від 30.08.2018 року, товар - повернути ОСОБА_3 , або його уповноваженому представнику, після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів, а в разі відмови від їх сплати для подальшого вивезення з митної території України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови .

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський