Справа № 3/756/6464/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Васалатій К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 227784 від 26.09.2018 р., складеного поліцейським р2 б2 п1 УПП України в м. Києві ДПП Іващенко О.С., 26.09.2018 р. ОСОБА_1 о 04 год. 00 хв. м. Київ по пр. Оболонському 28 керував т/з «Фольксваген-пассат» д/н (на невідомій мові) НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні факт перебування у стані сп'яніння заперечував.

Як з'ясовано судом, після відмови зафіксованої працівниками поліції та не довіряючи їм, ОСОБА_1 за самозверненням пройшов огляд на стан сп'яніння того ж самого дня.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 р. визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов'язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вчинення правопорушення, його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому керуючись рішенням КСУ від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010, рішенням ЄСПЛ «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 р., ст. 33-35, ч. 1 ст. 130, 213, 221, 247, 266, ст. 283-287, 290, 291 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя К.А. Васалатій