Справа № 214/6474/18
3/214/2162/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, учениці ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2018 о 11 год. 20 хв. під час подання ОСОБА_2 документів про реєстрацію місця проживання, виявлено, що остання проживала без реєстрації місця проживання з 02.02.2018 по теперішній час, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.197 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, будь-яких документів в підтвердження поважності своєї неявки чи заяву про відкладення розгляду справи до суду не надала, причини неявки суду не відомі.

В ст.19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів, що не суперечитиме ст.268 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника ОСОБА_2М, враховуючи вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суддя проходить до висновку про необхідність застосування до неповнолітнього винного заходу впливу, передбаченого п.2 ч.1 ст.24-1 КУпАП.

Керуючись п.2 ч.1 ст.24-1, ст.33, ч.1 ст.197 ст.ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_2 захід впливу у виді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурором упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги або подання прокурора.

Суддя Хомініч С.В.