Номер провадження: 33/785/533/18
Номер справи місцевого суду: 520/566/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 27.02.2018 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, 01.01.2018 року, об 11 год. 16 хв. ОСОБА_2 керувала автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер ААМ 844, рухаючись по пр-ту Небесної Сотні в м. Одесі, у стані алкогольного спяніння, що підтверджується показниками приладу «DRAGER Alcotest» 6810 ( результат 1, 05 ‰), чим порушила вимоги п. 2.9 «Правил дорожнього руху Уекраїни».

ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Доводи апеляційної скарги.

1.Суддя безпідставно розглянув адміністративну справу стосовно ОСОБА_2 за її відсутності, що істотно порушує її права передбачені ст.268 КУпАП.

2.Оскаржена постанова, на думку апелянта, є необґрунтованою, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а в основу судового рішення покладені недопустимі докази зокрема результат огляду на стан спяніння, отриманий за допомогою газоаналізатору «DRAGER Alcotest» 6810, який не дозволений до застосування в Україні.

3.Апелянт зазначає також, що огляд на стан спяніння був проведений з порушенням Інструкції, оскільки після її незгоди з результатами огляду на місці за допомогою газоаналізатору, їй не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоровя.

4.Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу на той факт, що її прізвище, згідно з документами «Ращупкін», в той час, як в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в оскарженій постанові судді помилково зазначено прізвище «Ращупкіна», що апелянт також вважає підставою для скасування оскарженої постанови.

У звязку з викладеними обставинами ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 27.02.2018 року та закрити провадження по справі у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 в повному обсязі підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати оскаржену постанову та закрити провадження по справі у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З матеріалів адміністративної справи та оскарженої постанови вбачається, що суддя не в повній мірі дотримався вимог зазначеної правової норми, що потягло ухвалення необґрунтованого рішення.

1. Зокрема, що стосується тверджень апеляційної скарги стосовно того, що суддя суду першої інстанції безпідставно розглянув адміністративну справу стосовно ОСОБА_2 за її відсутності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що такі твердження є обгрунтованими.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п.3) ч.1 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) вирішує питання про те, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи не дотримався зазначених вимог закону.

Як зазначено в оскарженій постанові судді, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась за вказаною в протоколі адресою, причини неявки суду невідомі.

При цьому апеляційним судом встановлено, що на адресу ОСОБА_2 судом була направлена судова повістка про виклик в судове засідання на 10 год. 30 хв. 27.02.2018 року (а.с.9)., однак зазначена повістка ОСОБА_2 вручена не була, а була повернута до суду в звязку з закінченням встановленого строку зберігання.

Як зазначила ОСОБА_2, вона не викликалась до поштового відділення для отримання судової повістки.

При цьому такі твердження ОСОБА_2 не спростовані, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про виклик ОСОБА_2 до поштового відділення для отримання повістки.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, а розгляд адміністративної справи стосовно неї за її відсутності істотно порушив її права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Зазначені порушення є такими, що перешкоджали судді прийняти законне та обгрунтоване рішення, що є підставою для скасування оскарженої постанови судді.

2. Доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржена постанова є необґрунтованою, оскільки в основу судового рішення покладені недопустимі докази, зокрема результат огляду на стан спяніння, отриманий за допомогою газоаналізатору «DRAGER Alcotest» 6810, який не дозволений до застосування в Україні, на думку апеляційного суду заслуговують на увагу з таких підстав.

З наданої суду роздруківки приладу «DRAGER Alcotest» 6810 не вбачається, які саме були отримані результати проведення огляду на стан спяніння. Так друкований текст роздруківки газоаналізатору «DRAGER Alcotest» 6810 взагалі не читається через його низьку якість.

Викладені обставини не дозволяють суду дійти до висновку про те, який прилад був застосовний, в який день та час доби відбулось його застосування, за яких температурних умов, та які були отримані результати проведення огляду.

Крім того, як зазначено в листі заступника Міністра охорони здоровя (копія долучена до матеріалів справи), відповідно до відомостей Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG &ala; Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510 з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, Газоаналізатор Drager Alcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest XT.

Таким чином, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення газоаналізатор «DRAGER Alcotest» 6810, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, не входить до переліку газоаналізаторів, дозволених для застосування в Україні.

За таких обставин показники газоаналізатору «DRAGER Alcotest» 6810 не можуть вважатися допустимим доказом, що, відповідно, позбавляє суд можливості посилатись на вказаний доказ на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших доказів, на підтвердження вини ОСОБА_2 в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, суду не надано. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в звязку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Недоведеність вини ОСОБА_2, як обовязкової ознаки субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

3. Доводи апелянта стосовно того, що огляд на стан спяніння був проведений з порушенням Інструкції, оскільки після її незгоди з результатами огляду на місці за допомогою газоаналізатору, їй не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоровя, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу з таких підстав.

Враховуючи неможливість застосування в Україні алкотестеру «DRAGER Alcotest» 6810, про що зазначено вище, на виконання Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 слід було запропонувати проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя.

Між тим, в матеріалах справи відсутні відомості про пропозицію ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя, а також відомості про проходження такого огляду в закладі охорони здоровя, або відмову від проходження такого огляду.

4. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на ті обставини, що її прізвище, згідно з документами - «Ращупкін», в той час, як в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в оскарженій постанові судді її прізвище помилково зазначено «Ращупкіна», на думку апеляційного суду є обгрунтованим, виходячи з таких підстав.

Згідно з оглянутим апеляційним судом в судовому засіданні паспортом особи, що притягнута до відповідальності (копія паспорту долучена до матеріалів справи), її прізвище «Ращупкін», в той час, як в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в оскарженій постанові судді її прізвище помилково зазначено «Ращупкіна».

Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення формально складений стосовно іншої особи, а також постановою судді суду першої інстанції адміністративне стягнення накладено на іншу особу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на ті обставини, що суддя суду першої інстанції здійснив накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення всупереч положенням ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, згідно з положеннями ч.1 ст.130 КУпАП, на правопорушника водія накладається адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставин, при накладенні адміністративного стягнення суддя мав зазначити, що на правопорушника накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Всупереч вказаній правовій нормі, суддя суду першої інстанції не визначив розмір штрафу в передбаченому законом кратному співвідношенні до неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а помилково визначив адміністративне стягнення у виді штрафу лише в конкретній грошовій сумі - 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 27.02.2018 року, якою ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_4