Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3610/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Кашуба А.В., ознайомившись в порядку підготовки до розгляду з матеріалами, які надійшли від Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Виноградівського районного суду поступив протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), серія ГР №028575, складений 07.11.2018 року ст. ДОП Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1, з додатками. Суть порушення згідно викладеного у протоколі полягає в тому, що 31.10.2018 року гр. ОСОБА_1 залишила протягом дня своїх малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, без нагляду, а також згідно заяви ОСОБА_6 постійно залишає малолітніх дітей без нагляду і не веде догляд за ними.

В судове засідання ОСОБА_1 зявилась, вину не визнала, зазначивши, що дітей вона не залишала. Через сварку, що виникла спочатку між її чоловіком ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а потім між нею та першим, вона вимушена була піти до сестри, аби всі заспокоїлись. Діти в цей час знаходились під наглядом батька та бабки.

Заслухавши правопорушницю, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходжу до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Ознаками складу будь-якого правопорушення є обєкт, субєкт, обєктивна та субєктивна сторона. Обєктивна сторона складу правопорушення формулюється в диспозиції статті, яка передбачає відповідальність за його вчинення. Субєктивна сторона - вина у формі умислу чи необережності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дії правопорушника кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб'єктом правопорушень є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Тобто, в силу вимог цієї норми особу можуть притягнути до адміністративної відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матірю дитини чи іншою особою, яка їх замінює; 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обовязків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) не виконує вказаних обовязків саме відносно неповнолітніх дітей.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 06.11.2018 року вбачається, що 31.10.2018 року, близько 20 години 00 хвилин, чоловік її онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, вдома під час сварки кричав та ображав її нецензурними словами, а онучка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 зловживає спиртними напоями та не веде догляд за трьома неповнолітніми дітьми (а.с.3).

Відповідно до пояснень ОСОБА_6, гр. ОСОБА_5 являється чоловіком її онучки ОСОБА_1. Вони проживають разом із нею. Зазначила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зловживають спиртними напоями та не ведуть ніякого догляду за трьома малолітніми дітьми, залишають їх без нагляду. Так, 31.10.2018 року, близько 20 години 00 хвилин, гр. ОСОБА_5, перебуваючи вдома в нетверезому стані влаштував з ОСОБА_6 сварку, в ході якої кричав та ображав її нецензурними словами (а.с.4).

Відповідно до пояснення ОСОБА_1, вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5, трьома малолітніми дітьми, бабусею ОСОБА_6, матірю, вітчимом та сестрами. Стосовно заяви ОСОБА_6 зазначила, що іноді вживає спиртні напої та залишає дітей самих, але це буває нечасто. Її чоловік ОСОБА_5 також іноді вживає спиртні напої і тому між ним та її бабусею ОСОБА_6 виникають сварки.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що дії правопорушника ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Проте, як слідує з вищевказаного протоколу жодного із перелічених у ст.184 КУпАП порушень ОСОБА_1 не допустила, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладених фактів, таких як, наприклад, акт обстеження матеріально-побутових умов, звернення до служби у справах дітей тощо. Вдома, крім правопорушниці, також проживає та знаходився її чоловік ОСОБА_5, який є батьком дітей, а також багато інших родичів, тому не можна зробити беззаперечного висновку щодо того, що діти залишались без нагляду.

Відтак, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

СуддяОСОБА_7