Номер провадження: 33/785/1404/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області: Громік Р.Д.

за участі: ОСОБА_2

свідок ОСОБА_3

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 170 гривень, стягнено судовий збір у розмірі 352,40 гривень,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 193714 від 13.06.2018 року, у якому зазначено, що 19 травня 2018 року ОСОБА_5, перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1, висловлювалась в бік своєї доньки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство.

У суді першої інстанції ОСОБА_4 свою вину у скоєному правопорушенні не визнала, пояснила, що протиправних дій в бік доньки не вчиняла і не лаялась.

Допитана в судовому засіданні у суді першої інстанції у якості свідка ОСОБА_2, підтвердила те, що 19.05.2018 року, перебуваючи вдома, мати висловлювалась в її бік нецензурною лайкою.

Допитана в судовому засіданні у суді першої інстанції у якості свідка ОСОБА_3, котра також мешкає в цій квартирі та є сестрою ОСОБА_4 підтвердила те, що 19.05.2018 року, ОСОБА_4 вчинила сварку та висловлювалась нецензурною лайкою до своєї доньки ОСОБА_2.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 170 гривень, стягнено судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

На дану постанову ОСОБА_4Б, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що дочка ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_6 надавали неправдиві свідчення у суді першої інстанції, а також вказані неправдиві обставини зазначені і у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вивчивши доводи поданої скарги, заслухавши правопорушника, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, заслухавши ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд першої інстанції вірно вважав, що в діях ОСОБА_4 є склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 173-2 Кодексом України про адміністративні правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення серії ГП №193714 від 13.06.2018 року, поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила домашнє насильство, у вигляді образи, внаслідок чого завдана шкода психічному здоровю потерпілої, за що передбачена відповідальність, відповідно до частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Врахувавши характер скоєного правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь її вини, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, суд першої інстанції правильно вважав необхідним, накладення стягнення на правопорушника у вигляді штрафу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом на підтвердження доводів, які зазначені у апеляційній скарзі, не надано жодного належного та допустимого доказу.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що показання дочки ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження та спростовуються поясненнями допитаних у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції дочки ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_7

У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, яке відбулося 21.09.2018 року, ОСОБА_4 не зявилась, була належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка у довідковому листі (а.с. 28).

Справа розглянута в межах 3 місячного строку притягнення до відповідальності і підстав для закриття справи не вбачається.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26.09.2018 року.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8