АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/980/18 Головуючий у І-й інстанції - Калініченко Г.П.
Справа № 205/4777/18 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., РНОКПП: НОМЕР_1, громадянина України, який працює на ПАТ ДМЗ, проживає за адресою: АДРЕСА_1, який притягується за ч.1 ст.1731 КУпАП,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-1 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-1 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин. Вирішено стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 24.06.2018 року о 13 год. 30 хв. перебуваючи за місцем свого мешкання вчинив відносно своєї дружини - ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягли у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги апелянт посилається на те, що ініціатором конфлікту, що відбувся 24 червня 2018 року була дружина. Поряд із цим, ОСОБА_2 вказує на те, що сварки у їх родині завжди виникають саме з вини останньої. На підтвердження вказаних обставин апелянт посилається на пояснення своєї доньки, які не були взяті судом до уваги, яка вказала, що при кожному конфлікті вона виганяє її з дому, не дає користуватися харчами, а 18 червня 2018 року вона викликала поліцію за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що жодних об'єктивних даних на підтвердження обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП матеріали провадження не містять.

Так, з оскаржуваного рішення вбачається, що висновки суду щодо наявності вини останнього ґрунтуються виключно на показаннях ОСОБА_2, який підтвердив обставини, зазначені у протоколі, а також потерпілої ОСОБА_3

Між тим, як зауважив у судовому засіданні суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_2, зазначені у протоколі обставини він не визнавав. При цьому, ОСОБА_2 не заперечував конфлікт з дружиною.

За таких обставин, за відсутністю інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважати дії останнього такими, що утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення суду апеляційної інстанції не може.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-1 КУпАП, в той час як протокол про адміністративне правопорушення складено за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є суттєвим порушення, яке також тягне за собою безумовне скасування рішення.

Таким чином доводи ОСОБА_2, викладені ним в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-1 КУпАП, - скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький