Справа № 755/8307/18 Головуючий в суді І інстанції - Метелешко О.В.
Провадження № 33/824/1037/18 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар: Ганжа В.В.

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3, 23 травня 2018 року о 02 год. 40 хв., у м. Києві по бул. Перова, 8, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Alcotest» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 1497 від 23.05.2018. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 а ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він був не згідний з результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Алкотест» про що неодноразово повідомляв патрульних, проте вони відмовили останньому у проїзді до закладу охорони здоров'я для проходження медичного огляду. Вважає, що працівниками поліції під час проведення огляду не були дотримані вимоги ч.3 ст. 266 КУпАП та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки ОСОБА_3 не був направлений для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров'я.

Окрім того, апелянт зазначає, що після проходження огляду за допомогою драгеру та висловлення своєї незгоди з його результатом, патрульні сказали, що якщо він не підпише адміністративні матеріали - вони заберуть автомобіль на штраф майданчик, а оскільки авто на нього не зареєстроване - в останнього будуть проблеми з його поверненням, через що ОСОБА_3 був вимушений поставити свої підписи під документами, із змістом яких його не ознайомлювали.

Також ОСОБА_3, звертає увагу суду на те, що як вбачається із протоколу та додатків до нього, працівники поліції у порушення ст. 265-2, ч. 7 ст. 266 КУпАП не відсторонили водія від керування транспортним засобом, якщо є підозра, що водій знаходиться у стані сп'яніння, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_3 не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_3, який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст.245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як убачається з матеріалів справи суд першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм правильну оцінку.

Судом враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що водій ОСОБА_3 23.05.2018 року о 02 год. 40 хв. у м. Києві, по бульвару Перова, 8, керував автомобілем НОМЕР_2, у стані алкогольного сп'яніння, що було встановлено за допомогою газоаналізатора «Alcotest» (а.с.2 ) в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), який був складений у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, диском відеозапису (а.с.24).

Суд першої інстанції правомірно взяв наявні докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, надано не було, також їх не було надано і суду апеляційної інстанції.

Твердження апелянта, про те що він був не згідний з результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Алкотест» про що неодноразово повідомляв патрульних, проте вони відмовили останньому у проїзді до закладу охорони здоров'я для проходження медичного огляду, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Окрім того, ОСОБА_3 не був позбавлений можливості з власної ініціативи звернутися до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та спростування результатів огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest». Із зазначеного відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 пояснив працівникам поліції, що за нетривалий час до події, останній вжив 30-50 гр. спиртного напитку. Будь-яких зауважень до дій працівників поліції під час огляду у ОСОБА_3 не було.

Доводи, зазначені в суді апеляційної інстанції, про те, що ОСОБА_3 не відсторонили від керування транспортним засобом, тому він не перебував в стані алкогольного сп'яніння - є необґрунтованими.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких клопотань про витребування доказів та дослідження нових доказів в суді апеляційної інстанції, апеляційна скарга не містить і ОСОБА_3 та його захисником під час апеляційного розгляду заявлено не було. Крім того, будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції з приводу складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП - не подавались.

При прийнятті рішення, суд першої інстанції врахував форму вини, дані про особу правопорушника, його майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та призначив покарання в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року відносно ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду О.М.Рудніченко