Провадження № 3/756/6122/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Пересунько Я.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року до суду надійшов адмінматеріал, відповідно до якого ОСОБА_1 10 вересня 2018 року о 13:00 год. в м. Києві по вул. Полярна, біля будинку №20-Д, керував автомобілем марки Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судові засідання 25 жовтня 2018 року, 9 листопада 2018 року та 5 грудня 2018 року ОСОБА_1 неодноразово не з'являвся, хоча повідомлявся судом належним про час та місце розгляду справи, шляхом направлення на адресу, яку вказав поліцейським при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Поштова кореспонденція повернулась з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Про причини неявки суд не повідомляв.

Суд не наділений повноваженнями щодо розшуку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вжив усіх можливих заходів для завчасного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи. Крім того, сам ОСОБА_1 навіть не поцікавився долею складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, зайнявши пасивну позицію затягування строків судового розгляду.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

10 вересня 2018 року командиром роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 старшим лейтенантом поліції Зіміним І.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 163227, відповідно до якого ОСОБА_1 10 вересня 2018 року о 13:00 год. в м. Києві по вул. Полярна, біля будинку №20-Д, керував автомобілем марки Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Досліджений судом відеозапис із нагрудної камери патрульного поліцейського свідчить про те, що ОСОБА_1, за присутності двох свідків, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в спеціалізованому медичному закладі відмовився, пояснивши це тим, що в машині з ним їде малолітній син, а вдома чекає хворий родич.

Таку поведінку ОСОБА_1, навіть не зважаючи на наявність малолітньої дитини в автомобілі (що видно на відеозаписі події з нагрудної камери патрульного поліцейського), суд розцінює як ухилення водія від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що є його обов'язком, без поважних причин.

При цьому суд, в сукупності з іншими доказами, також враховує занадто жваву жестикуляцію ОСОБА_1 при спілкуванні з патрульними поліцейськими, а також грубощі у спілкуванні з поліцейськими, які ОСОБА_1 допускав у той же день, час та місці.

Суд також враховує, що на відеозаписі після відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння за присутності свідків, водій ОСОБА_1 розпитує поліцейських, де він може залишити автомобіль на зберігання після складання протоколу щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд робить висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв'язку з чим останній підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції зазначеної статті.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 130, 307, 308 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір у дохід держави в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Я.В.Пересунько