Справа № 188/1491/18
Провадження № 3/188/574/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши в смт. Петропавлівка матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює «Першотравневе ШУ» ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнутого до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 251575 від 09.10.2018 року зазначено, що 09.10.2018 року о 00 годині 05 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Привокзальній в смт. Залізничне Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння (не реагування зіниць очей на світло, сухість в порожнині рота, млява мова). Від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився.

Притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, свою вину не визнав, пояснив, що 09.10.2018 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_2 та попрохав зустріти його в смт. Петропавлівка на автостанції о 23.30 год., бо він нічим не зможе доїхати до дому. Зустрівши ОСОБА_2 о 23.50 годині, вони поїхали на вул. Привокзальну в смт. Залізничне. Проїхавши за паркан АЗС «Глушко», він зупинився купити цигарок на АЗС. Купивши цигарок, сів в автомобіль та тільки збирався рушати, як до них підїхав патрульний автомобіль. До нього підійшов інспектор поліції та попросив показати посвідчення водія та поліс страхування. І поліцейський одразу почав говорити, що ОСОБА_1 ніби-то перебуває у стані наркотичного спяніння, бо у нього червоні очі. Поліцейський запропонував йому проїхати з ними для проходження медичного огляду, на що він погодився і сів у патрульне авто. ОСОБА_1 думав, що його повезуть у наркодиспансер м. Павлограда, який є сертифікованим медичним закладом, але поліцейські привезли його в Петропавлівську центральну районну лікарню та запропонували там здати кров на аналіз. ОСОБА_1 не погодився здавати аналізи в цій лікарні, бо не довіряв її висновкам і вона не була сертифікованим медичним закладом для проведення аналізів на стан наркотичного спяніння. Після чого він з поліцейськими поїхав назад в смт. Залізничне, де вони заїхали на АЗС. Один з поліцейських вийшов з авто та підійшов до двох працівників АЗС, вони про щось поговорили. Після чого поліцейський сів у авто і написав якісь два документи і поніс на підпис цим людям, вони підписали документи і вони всі поїхали до його автомобіля, який стояв по вул. Привокзальній за парканом АЗС, де їх чекав ОСОБА_2 Поліцейські ще провели особистий обшук ОСОБА_1 та обшук автомобіля, що вони шукали він не знає, постанову слідчого судді йому не оголошували. Після чого один з поліцейських попросив передати йому посвідчення водія, ОСОБА_1 зрозумів, що посвідчення можуть забрати і сказав поліцейському, що при собі він його не має. Поліцейський склав протокол за керування транспортним засобом без посвідчення водія та дав йому підписати протокол, його копію та ще пояснення до нього, де ОСОБА_1 написав: «з моїх слів записано вірно, мною прочитано». ОСОБА_1 зазначив в суді, що він думав, що підписує пояснення до протоколу за керування автомобілем без посвідчення водія. Все це відбувалося близько другої години ночі і було темно, тому прочитати написане при світлі фар авто він не міг. Вживання наркотиків будь-коли він категорично заперечував при складанні протоколу і заперечує в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, та надав письмові пояснення, що він працює на АЗС «Глушко». 09.10.2018 року близько 24.00 він стояв на АЗС з охоронцем ОСОБА_4 та бачив як поліцейське авто поїхало за паркан АЗС. Через деякий час авто поїхало у напрямку смт. Петропавлівка. Після чого 10.10.2018 року о 01.00 ночі до них підїхали поліцейські, з ними в автомобілі сидів ще один пасажир. До них підійшов поліціцейський і запросив засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження на стан наркотичного спяніння, на що він та ОСОБА_4 погодилися. Після чого поліцейський сів в авто та написав пояснення, які вони підписали, не читаючи, оскільки довіряли поліцейському. Момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки поліцейським він не бачив. ОСОБА_1 весь час сидів в автомобілі, перебував у нормальному стані, його поведінка була адекватною, і з авто він не виходив, його огляд поліцейські у присутності свідків не проводили. Після чого поліцейські з ОСОБА_1 поїхали десь за паркан АЗС. На запитання суду, чому він написав в поясненнях: «з моїх слів записано вірно мною прочитано», ОСОБА_3 відповів, що намагався прочитати, але через погане освітлення майже нічого не було видно і він просто написав те, що йому надиктував інспектор.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він попрохав свого знайомого ОСОБА_1 зустріти його в смт. Петропавлівка на автостанції о 23.30 год., бо він нічим не зможе доїхати додому. О 23.50 годині на автостанції смт. Петропавлівка його зустрів ОСОБА_1. ОСОБА_1 перебував у нормальному стані, але був трохи сонний. Вони поїхали на вул. Привокзальну в смт. Залізничне до нього додому. Проїхавши за паркан АЗС «Глушко», ОСОБА_1 зупинився купити цигарок на АЗС. Купивши цигарок, ОСОБА_1 сів в автомобіль та тільки збирався рушати, як до них підїхав патрульний автомобіль. До ОСОБА_1 підійшов інспектор поліції та попросив показати посвідчення водія та поліс страхування. Поки ОСОБА_1 шукав документи, поліцейський одразу почав говорити, що він ніби то перебуває у стані наркотичного спяніння бо у нього червоні очі. Та запропонував йому проїхати з ними для проходження медичного огляду, на що ОСОБА_1 погодився і сів у патрульне авто. Їх не було близько години. Потім вони приїхали. Поліцейські провели обшук автомобіля, що вони шукали, він не знає. Після чого інспектор попросив ОСОБА_1 передати йому посвідчення водія для складання протоколу, але ОСОБА_1 сказав, що при собі посвідчення не має. Поліцейський склав на нього протокол за керування транспортним засобом без посвідчення водія та дав йому підписати. ОСОБА_1 не читаючи, щось написав і поліцейські поїхали.

Вивчивши докази, наявні у матеріалах справи, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, суд зазначає наступне.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 09.10.2018 року серії БД № 251575 у графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «На окремому аркуші». Протокол також містить підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у відповідних графах (а.с. 1).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, доказуванню підлягає:

1) факт керування особою транспортним засобом;

2) факт перебування особи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складаючи протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України та ч. 1 ст. 130 КУпАП інспектор поліції, зазначив, що доказом винуватості ОСОБА_1 є письмові пояснення свідків.

Зокрема, у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 09.10.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків. Але викликаний за клопотанням ОСОБА_1 в судове засідання свідок ОСОБА_3 у суді дав покази, що до нього та ОСОБА_4 підїхали поліцейські з ОСОБА_1, огляд ОСОБА_1 в їх присутності вони не проводили, відмови від проходження медогляду він не чув, також свідок не бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом і як його зупиняли. ОСОБА_3 показав, що підписав пояснення, не читаючи, бо було погане освітлення і він довірився поліцейському. Такі покази свідчать про розбіжність між показами, викладеними в письмових поясненнях від 09.10.2018 року та в судовому засіданні, що наводить суд на сумніви у їх правдивості.

Крім того, допитаний судом свідок ОСОБА_2 повністю підтвердив покази ОСОБА_1, дані ним в судовому засіданні.

За встановлених обставин, які не відповідають, зазначеним у протоколі, рапорті інспектора ДАІ та письмових поясненнях свідків у суду є обґрунтований сумнів, що відмову від проходження огляду на стан спяніння було зафіксовано із дотриманням вимог, передбачених у ст. 266 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рн/2010, яке є обов'язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 62 Конституції України та ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Норми ст. ст. 245, 280 КУпАП встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи відсутність достатніх та взаємоузгоджених доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає недоведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, тому провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вказаних норм законодавства, а також встановлених в судовому засіданні обставин, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, ч.1 ст. 130 , 289, 291, 294, 299, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_5