ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровської області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої головою правління ОК «Мандриківська 127», яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 127/77, притягнутої за ч. 4 ст. 188-39 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Регіональним представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 188-39 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого остання, будучи головою правління ОК «Мандриківська 127», як посадова особа володільця персональних даних не дотрималась вимог законодавства про захист персональних даних, внаслідок чого персональні дані мешканців будинку № 51-м по вул. Мандриківська в м. Дніпро 20 липня 2018 року були оприлюднені у вільному доступі в громадському місці, зокрема на інформаційному стенді, біля вхідних дверей у підїзд вказаного житлового будинку, що у свою чергу призвело до незаконного доступу до конфіденційної інформації (персональних даних) сторонніх осіб та порушення прав мешканців будинку на захист своїх персональних даних від незаконної обробки, чим порушено п. 7 ч. 2 ст. 8, ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про захист персональних даних».

ОСОБА_1 з'явилась до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що їй невідомо хто розмістив оголошення з персональними даними мешканців будинку на інформаційному стенді біля вхідних дверей у підїзд житлового будинку № 51-м по вул. Мандриківська в м. Дніпрі, під списками мешканців будинку не було її підпису, крім того до її повноважень, як голови правління обслуговуючого кооперативу, не входить забезпечення дотримання іншими працівниками ОК «Мандриківська 127» законодавства про захист персональних даних. Також правопорушниця додала, що на даний час таких оголошень вже немає.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки зібраних доказів не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується остання.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, при цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 статті 188-39 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність посадових осіб за недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них або порушення прав субєкта персональних даних.

Саме в разі коли до службових обов'язків посадової особи входить забезпечення дотримання установлених правил, недодержання яких ставиться у провину складеним протоколом, така особа повинна бути притягнута до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення, передбачене ч. 4 ст. 188-39 КУпАП.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_1, як посадовій особі володільця персональних даних, ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП.

Згідно наказу № 50 від 22 жовтня 2017 року ОСОБА_1 дійсно виконує обов'язки голови правління ОК «Мандриківська 127», проте жодних доказів на підтвердження того факту, що до посадових обов'язків правопорушниці входить додержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, немає. Будь-яких документів, які посвідчують повноваження такої посадової особи, не було долучено до матеріалів цієї справи, вказані відомості також неможливо встановити судом самостійно, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, а тому суд позбавлений можливості усунути недоліки, що виникли у зв'язку з суперечливістю самого протоколу та відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином за власною ініціативою, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівноправності сторін.

Отже, для того щоб визначити коло посадових осіб, які можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 188-39 КУпАП потрібно проаналізувати правозастосовний акт, який регламентує їх діяльність, в даному випадку персоніфікований для голови правління ОК «Мандриківська 127», проте його відсутність не дозволяє цього зробити, а тому стверджувати поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, про те, що ОСОБА_1, як посадова особа допустила недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них або порушення прав субєкта персональних даних є неможливим.

Таким чином, не можна стверджувати, що саме на ОСОБА_1, як на голову правління ОК «Мандриківська 127», на час вчинення діяння було покладено обов'язок щодо захисту персональних даних. В той же час, факт незаконного втручання та розголошення персональних даних за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не підлягає сумніву, однак припущення, що таке недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних сталось з вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується жодним доказом, а отже, застосовуючи стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом, слід усі сумніви з цього приводу тлумачити на користь ОСОБА_1

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутої за ч. 4 ст. 188-39 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_2