АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/193/18 Номер провадження 33/786/451/18Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника в його інтересах ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 31 грудня 2017 року об 11 год. 59 хв. у місті Кременчуці по вулиці Занасипський Шлях, будинок 2, він керував транспортним засобом Ford Fiesta 1.1, державний номерний знак 135 25 СН, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: різко звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заперечує факт керування автомобілем в стані наркотичного спяніння.

Посилається на те, що після зупинки він висловив намір лейтенанту поліції ОСОБА_4 пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці, проте йому безпідставно було відмовлено і запропоновано пройти огляд в наркологічному диспансері, а тому було порушено процедуру проходження огляду на стан спяніння.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які саме дії він вчинив щодо ухилення від огляду на стан спяніння, а судом йому безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик інспектора, який складав протокол, а також свідків які були залучені поліцейським та показання яких покладено в основу винесеної відносно нього постанови. Безпідставно було відмовлено і в досліджені відеозапису.

Інших доказів, які б вказували на наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, на думку ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, виступ адвоката в його інтересах ОСОБА_3, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 170540 від 31.12.2017р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, яким суддя дав належну оцінку, і правильно кваліфікував дії правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо порушення проведення огляду на стан спяніння є безпідставними, оскільки відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 12 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, а саме, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Таким чином, зазначеною вище Інструкцією не передбачена перевірка на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а отже поліцейським, з огляду на наявність підстав вважати, що ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного спяніння звужені зіниці очей, що не реагували на світло, порушення координації рухів, порушення мови, правомірно запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд в закладі охорони здоровя, від проходження якого, як вбачається з відеозапису, останній відмовився, мотивуючи відмову відсутністю часу.

Крім цього, ОСОБА_2 не заперечував проти того, що свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, та зазначив, що свідки були запрошені після його зупинки. Однак, дана обставина не спростовує зафіксованого свідками факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на встановлення стану спяніння в медичному закладі.

За таких обставин, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вірно встановлена судом першої інстанції, досліджені в сукупності наявні докази на її підтвердження, а тому апеляційні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1