490/5745/18 від19.09.2018
н/п 3/490/3021/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/5745/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Скрипченко С.М., при секретарі Митрохіній А.Є., за участю прокурора Качаун А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу протидії корупції Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2018р. з відділу протидії корупції Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України, до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП відносно ОСОБА_1

В протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 132 від 26.06.2018р. зазначено, що ОСОБА_1 було призначено на посаду судового розпорядника відділу служби судових розпорядників Апеляційного суду Миколаївської області № 48/к від 18.05.2016р.

10.05.2017р. наказом керівника апарата Апеляційного суду Миколаївської області № 39/к від 25.04.2017р. ОСОБА_1 звільнено за угодою сторін.

Відповідно до підп. В п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави, або місцевого самоврядування, зобовязані подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

05.06.2018р. УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ НП України виявлено факт порушення ОСОБА_1 вимог фінансового контролю, яке проявилось в неподанні декларації особи, уповноваженої на виконання на функції держави або місцевого самоврядування при припиненні діяльності період не охоплений раніше поданими деклараціями, у звязку з чим 18.06.2018р. на його адресу направлено повідомлення про усунення порушень вимог фінансового контролю.

22.06.2018р. за результатами огляду веб - сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 21.06.2018р. о 13 год. 14 хв. подав декларацію перед звільненням.

22.06.2018р. зроблено скриншот сторінки веб - сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

Крім того, в матеріалах міститься скриншот сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яким підтверджено факт подачі ОСОБА_1 23.03.2017р. о 17 год. 27 хв. щорічної декларації за 2016 рік. Дана публікація підтверджує обізнаність ОСОБА_1 про вимоги антикорупційного законодавства України в частині фінансового контролю, а також про порядок дій для публікації декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на порталі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу керівника апарата Апеляційного суду Миколаївської області № 48/к від 18.05.2016р., ОСОБА_1 було призначено на посаду судового розпорядника відділу служби судових розпорядників Апеляційного суду Миколаївської області.

10.05.2017р. наказом керівника апарата Апеляційного суду Миколаївської області № 39/к від 25.04.2017р. ОСОБА_1 звільнено за угодою сторін.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави, або місцевого самоврядування, зобовязані подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

На підставі вказаних даних старший оперуповноважений відділу протидії корупції Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України майор поліції ОСОБА_2 склала протокол про адміністративне правопорушення повязане з корупцією 26.06.2018р. за № 132 відносно ОСОБА_1, відповідно до якого останній вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172 6 КУпАП.

Відповідно до вимог передбачених ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон №1700-VII, який введений в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності (пункт 1 Розділу XIII «Прикінцеві положення» цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 статті 11 Закону № 1700-VII до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону № 1700-VII державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

В ч. 1 ст. 50 Закону № 1700-VII зазначено: повна перевірка декларації полягає у з'ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності; обов'язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб'єктів декларування, які займають посади, пов'язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством; обов'язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб'єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю; Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім'ї суб'єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону; Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону № 1700-VII у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей, Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції.

На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство, до повноважень якого згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону № 1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, згідно з п. 12, 12-1, ч. 1 ст. 12 Закону Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або повязаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Національне агентство, як центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону № 1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо своєчасності подачі, достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства.

Проте, матеріали даної адміністративної справи не містять даних про повідомлення Національного агентства щодо виявлення фактів, які мають ознаки правопорушення повязаного з корупцією, як і відсутні в даній справі матеріали перевірки Національного агентства в межах компетенції цього органу щодо субєкта декларування, яким є ОСОБА_1, відповідно до наведеного Закону, який містить спеціальні правові норми та які підлягають застосуванню у даній справі.

За вказаних обставин відділом протидії корупції Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України не дотримано встановленого Законом № 1700-VII порядку виявлення, та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією стосовно ОСОБА_1 від 26.06.2018р., в зв'язку з чим, вказаний протокол не можна вважати складеним у відповідності до норм чинного законодавства і в свою чергу належним та допустимим доказом у справі.

Положеннями ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги положення ст. 7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, при здійсненні провадження у справах про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1 листопада 1950 року, ратифікованою Україною, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тобто, особа може бути притягнута до відповідальності лише у встановлений законом спосіб, у звязку із чим дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, пп. «з»п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 п. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 4, п. 8 ч. 1 ст. 11, ч. 2 ст. 49, ч. ч. 1 - 2 ст. 50, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП закрити, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, чи її захисником.

Суддя С.М. Скрипченко