Дата документу Справа № 334/6549/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/6549/18 Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження №33/807/148/18 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Козлова О.Ю., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Козлова О.Ю. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 18 серпня 2018 року о 22:10 год. в м. Бердянськ на перехресті вул. Менжинського та пр. Західний, ОСОБА_3 керував автомобілем NISSAN, державні номерні знаки НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, скоїв дорожньо транспортну пригоду, чим порушив п. 2.9а ПДР.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції адвокат Козлова О.Ю. в інтересах ОСОБА_3, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, ОСОБА_3 винним у вчинення правопорушення не визнав. Протокол та матеріали справи складені з порушенням положень ст.ст. 256, 266 КУпАП, вимог Інструкції від 09.11.2015 року за № 1452/735 та постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року за № 14. ОСОБА_3 не мав права керування транспортними засобами, а суд позбавивши його такого права грубо порушив законодавство, тому просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думкуадвоката Козлова О.Ю., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_3 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 378130 від 19 серпня 2018 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3 було роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, про що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с. 1); висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3 в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР від 18.08.2018 року за №971, з якого вбачається, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (а.с.2).

Твердження апелянта про те, що протокол та матеріали справи складені з порушенням положень ст.ст. 256, 266 КУпАП є безпідставними, оскільки під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 378130 від 19 серпня 2018 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Разом з тим, доводи захисника про безпідставністьпозбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами заслуговують на увагу.

Так, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами, внесеними згідно з Постановою №18 від 19.12.2008р. суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає необхідним змінити постановуЛенінського районного суду м.Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року та виключити з неї посилання на необхідність позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що згідно довідки відділу превенції Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області станом на 19.08.2018 року, останній не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 6).

Наведена інформація станом на 29.11.2018 року знайшла підтвердження при перевірці апеляційною інстанцією.

Таким чином, з резолютивної частини постанови суду підлягає виключенню вказівка суду на позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами на 1 рік.

В іншій частині постанова суду першої інстанції є законною, обгрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Козлова О.Ю. в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду на призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник