Справа № 464/1337/18 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/119/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 07 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 ( один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 13.03.2018 року о 12.10 год. по вул. Коперника, 5 у м. Львові, керував автомобілем марки «Daimler Chrysler», н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло) від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 07 травня 2018 року, просить таку скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що покликання у протоколі на наявні у нього ознаки наркотичного сп'яніння не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом.

У письмових поясненнях свідків також не було вказано про те, що він перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Окрім того, на його переконання, відмовляючись пройти огляд на стан сп'яніння в місці зупинки транспортного засобу він ще не вчиняв адміністративне правопорушення, а відмова від огляду у закладі охорони здоров'я вже є окремим адміністративним правопорушенням.

Вважає, що поліцейським не видавалось направлення про скерування його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, таким чином він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Також, зазначає, що судом не було враховано того, що на момент розгляду справи він був безробітним, а тому розмір накладеного штрафу є непосильним для нього, позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік фактично позбавляє його єдиного джерела доходу.

Окрім цього, ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в обґрунтування якого апелянт покликається на те, що копію постанови він отримав лише 21.05.2018.

Розгляд апеляційної скарги відбувся у відсутності ОСОБА_2, який належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що копію постанови ОСОБА_2 отримав 21.05.2018 року, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13 березня 2018 року серії БД №043957 (а.с.1), ОСОБА_2 13 березня 2018 року о 12.10 год. по вул. Коперника, 5 у м. Львові, керував автомобілем марки «Daimler Chrysler», н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло) від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Зі змістом протоколу ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчать проставлені у відповідних місцях його підписи.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3-4), такі були свідками того, як ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі.

Як вбачається із відеозапису із нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_2 на неодноразову вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що він не перебував в стані наркотичного сп'яніння не заслуговують на увагу, оскільки йому ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення в частині відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта про недотримання інспекторами поліції порядку проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп'яніння є необґрунтованим.

Відповідно до п.12 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Таким чином, огляд на стан наркотичного сп'яніння проводиться лише в закладах охорони здоров'я і не передбачає можливості проведення попереднього огляду за допомогою спеціального технічного засобу.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, працівниками поліції не складалось і відповідне направлення.

Штраф в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів є безальтернативним стягненням, передбаченим санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про порушення суддею вимог закону при обранні адміністративного стягнення не заслуговують на увагу та не підлягають до задоволення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_2 задоволити, поновити йому строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 07 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк