КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., за участю адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3, прокурора Онищенка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з вказаною постановою, ОСОБА_3, будучи суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», державним службовцем категорії «Б» та обіймаючи посаду начальника відділу контролю та обліку рекламних засобів Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), порушила вимоги абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: несвоєчасно, без поважних причин, подала в установленому частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_2 подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду в частині визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що приймаючи рішення по справі, суд порушив права ОСОБА_3 встановивши її винуватість. Зокрема зазначає, що на момент розгляду справи та прийняття рішення у справі, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, сплинули, а тому вина особи не має встановлюватись.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 9, 23 КУпАП застосування адміністративного стягнення, а відтак і звільнення від його застосування з нереабілітуючих підстав, допускається лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови судді місцевого суду, вважає, що зазначена постанова є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя