Провадження № 3/761/9014/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, при секретарі Карапетяні А.С., за участю прокурора Дяченка В.П., особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, українки, громадянки України, незаміжньої, з вищою освітою, працюючої на посаді головного державного інспектора відділу правового забезпечення діяльності юридичного управління Головного управління ДФС у м. Києві, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2018 року № 44-03/249/18, ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», державним службовцем та обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу правового забезпечення діяльності юридичного управління Головного управління ДФС у м. Києві, порушила вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 958/29088 від 15 липня 2016 року (зі змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18 серпня 2016 року № 1, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за № 1153/29283 від 19 серпня 2016 року), а саме: несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, посилаючись на те, що вона була впевнена в тому, що 10 березня 2018 року нею вчинені всі необхідні дії для успішного заповнення та подання декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. При цьому, про відсутність декларації на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції вона дізналась лише 10 квітня 2018 року, у зв'язку з чим того ж дня повторно подала відповідну декларацію за 2017 рік.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора Дяченка В.П. та ОСОБА_1, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП визначено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є адміністративним правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу правового забезпечення діяльності юридичного управління Головного управління ДФС у м. Києві, є державним службовцем та суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У свою чергу, положенням частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та зважаючи на відсутність у неї прямого умислу на вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, оскільки вона була впевнена в тому, що 10 березня 2018 року нею вчинені всі необхідні дії для успішного заповнення та подання декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суд приходить до стійкого переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю. При цьому, реальний намір ОСОБА_1 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції відповідної форми підтверджується послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», долученою до матеріалів справи, з якої вбачається, що 10 березня 2018 року о 12:08:21 остання натиснула кнопку «Подати документ», успішно зберегла відповідну декларацію, проте не підтвердила її подання шляхом накладення на документ електронного цифрового підпису через відсутність спеціальних технічних знань. Вже пізніше, у квітні 2018 року, коли стало відомо, що декларація фактично не була подана, зокрема не завершено її подання у технічному сенсі, ОСОБА_1 10 квітня 2018 року продовжила вчиняти послідовні дії користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та об 11:24:56 натиснула кнопку: «Подати документ», підтвердивши подання електронним цифровим підписом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9-10, 172-6, 247, 280, 283-285, 287-291 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Мартинов Є.О.