Справа №461/8285/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, генерального директора ПП «Охоронно-юридична фірма «Аутпост-3», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст.188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді генерального директора ПП «Охоронно-юридична фірма «Аутпост-3», не подав звіти про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю до Фонду соціального захисту інвалідів за 2016 та 2017 роки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату судового засідання повідомлявся за адресою, відображеною у матеріалах справи. Згідно положень ст.268 КУпАП, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 188-1 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії №13/01/226/0071 від 24.10.2018 року та актом за результатами перевірки від 24.10.2018 року.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1А.у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Керуючись ст. ст.41, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький