Провадження № 33/824/1264/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 352 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 03.07.2018 року о 00 год. 00 хв. він керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по пр-ту Броварський, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: порушення мови, не стійка хода, запах алкоголю з порошини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2018 року скасувати, ухвалити нову постанову, якою закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення - незаконне, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для правильного вирішення питання про його винуватість.

Як зазначає апелянт, він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що істотно порушило його права, передбачені ст.268 КпАП України. При цьому, копію постанови місцевого суду отримав лише 24.10.2018 року.

Крім того, він не керував транспортним засобом, адже за кермом перебувала інша особа - ОСОБА_4 Також, під час складання адміністративного матеріалу він був позбавлений права на правову допомогу, хоч наполягав на зверненні до фахівця в галузі в права.

На думку апелянта, процедура проведення огляду на стан сп'яніння була проведена із численними порушеннями. Зокрема, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було свідків, відтак і бачити його відмову вони не мали можливості. Також, після нібито відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, його не було направлено на огляд у закладі охорони здоров'я. Таким чином, в силу ч.5 ст.266 КУпАП огляд вважається недійсним.

Також, у матеріалах справи міститься розписка від імені апелянта, однак подібних документів він не підписував. Крім того, він ІНФОРМАЦІЯ_3, а не ІНФОРМАЦІЯ_4, як вказано у зазначеному документі.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не був присутній під час винесення оскаржуваної постанови. Також у матеріалах справи відсутні докази його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_3 строку на подачу апеляційної скарги.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №311570 від 03.07.2018 року,03.07.2018 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по пр-ту Броварський, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: порушення мови, не стійка хода, запах алкоголю з порошини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Водночас, обставини адміністративного правопорушення, за наслідками якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №311570 від 03.07.2018 року,підтверджуються письмовими поясненнями свідків від 03.07.2018 року (а.с.3), відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника поліції від 03.07.2018 року (а.с.6).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та з приводу обставин, викладених у протоколі, пояснив, що вживав алкоголь, проте не керував транспортним засобом, сидів на місці водія в автомобілі.

Попри невизнання вини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року та вважаються апеляційним судом необґрунтованими.

Із огляду на вищезазначене, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль