Справа № 606/2541/18
Постанова

Іменем України

23 листопада 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.Д,

з участю прокурора Бойко Т.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Тернопільскій області Департаменту захисту економіки Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого начальником Дружбівського лісопромислового комплексу ДП «Тернопільське лісове господарство», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2018 року на адресу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП .

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 06 листопада 2018 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді старшого майстра та виконуючи обовязки начальника нижнього складу Дружбівського лісопромислового комплексу ДП «Тернопільське лісове господарство», будучи суб`єктом відповідальності за порушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, в установлений законом термін, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність, за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу ДП «Тернопільське лісове господарство» №46-К від 28 лютого 2017 року, призначено на посаду старшого майстра та покладено виконання обовязків начальника нижнього складу Дружбівського лісопромислового комплексу ДП «Тернопільське лісове господарство» з 01 березня 2017 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП не визнав та пояснив, що жодного умислу на неподання відомостей про придбання ним автомобіля у нього не було, вказаний автомобіль він задекларував щорічній декларації за 2017 рік, при прийнятті його на роботу він був письмово повідомлений з обмеженнями, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», хоча жодного обовязку повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про зміну у майновому стані субєкта декларування, вказаний закон не передбачав.

Прокурор Бойко Т.В. вказала, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з дотриманням вимог Закону. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши прокурораа та пояснення ОСОБА_1, суд встановив наступне.

Згідно наказу від 28 лютого 2017 року №46-К «Про особовий склад» ОСОБА_1 прийнято на посаду старшого майстра нижнього складу лісопромислового комплексу з 1 березня 2017 року та покладено обовязки начальника лісопромислового комплексу (а.с.29).

Так, у перший день його роботи - 01 березня 2017 року ОСОБА_1 попереджено з обмеженнями, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

У статті 18 вказаного закону зазначено, що субєкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону. У разі відкриття субєктом декларування або членом його сімї валютного рахунка в установі банку-нерезидента така особа зобов'язана в десятиденний строк письмово повідомити про це орган доходів і зборів за місцем проживання із зазначенням номера рахунка і місцезнаходження банку-нерезидента.

Жодного обовязку повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміну у майновому стані субєкта декларування, вказана норма не передбачає.

Крім того, ОСОБА_1 попереджено із обмеженнями, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», який у день прийняття його на роботу і день попередження вже не діяв, оскільки втратив чинність 01 січня 2017 року (а.с.30).

Згідно довідки Регіонального сервісного центру в Тернопільській області за ОСОБА_1 29.04.2017 року зареєстровано автомобіль вартістю 114502 грн.(а.с. 34).

Із скріншоту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_1 вказав про придбання автомобіля при подачі щорічної декларації за 2017 рік (а.с.18- 24).

Разом з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 листопада 2018 року не відображено дій ОСОБА_1, які визначають суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, а тільки зазначено, що він не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані (а.с. 2-10).

Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення вимог фінансового контролю, а також відомості про наявність в діях ОСОБА_1 корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Натомість ОСОБА_1 до початку здійснення щодо нього перевірки подав щорічну декларацію за 2017 рік, в якій вказав про придбання автомобіля, що свідчить про відсутність в його діях вини у формі прямого умислу.

Крім цього, згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов'язана з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Жодної з ознак, вказаних в ст. 10 КУпАП, ОСОБА_1 не допустив та вони не доведені і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Склад правопорушення, пов'язаного з корупцієюза ч.2 ст.172-6КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна дія - умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зокрема, повідомлення в порядку ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подачі електронної декларації до НАЗК і не повідомлення в порядку ст.52 цього Закону шляхом подачі окремої інформації до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування виключають наявність вини у формі умислу у вчиненні зазначених дій, а відтак і наявності суб'єктивної сторони даного правопорушення.

За змістом ч.2 ст.172-6КУпАП конструктивною ознакою суб'єктивної сторони неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлюв протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.283КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.1, 45, 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 9, 10, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 251, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Суддя В.В.Малярчук