П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю особи,яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,адвоката ОСОБА_2,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,працюючого водієм ТОВ «Епіцентр»,який мешкає за адресою АДРЕСА_1,паспорт серія СА 284920 виданий 12.11.1996 р.Шевченківським РВ УМВС в Запорізькій області

про скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2018 р.о 20.40 год.ОСОБА_1керував автомобілем «ІЖ 21251» р.н.Ж2202ЗП по вул.Гоголя 18 в м.Запоріжжі з явними ознаками наркотичного сп*яніння,від проходження огляду на стан наркотичного сп*яніння у медичному закладі відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1не визнав свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Пояснив,що 22.09.2018 року приблизно о 20.40 год.він на автомобілі «ІЖ 21251» р.н.Ж2202ЗП по вул.Гоголя 18 в м.Запоріжжі перевозив на дачу хатні речі,був зупинений патрульним екіпажем поліції у неосвітленому місці, в процесі перевірки його документів між ним та працівниками поліції виникло непорозуміння,що і було дійсною причиною,з якої йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного спяніння,жодних ознак цього стану у нього не було виявлено. Оскільки автомобіль з речами він не бажав залишати у темному місці без нагляду,а його охорону працівники поліції не організували,відмовився проходити огляд на стан наркотичного спяніння у медичному закладі,направлення для цього йому не видавали.На місце події запрошували свідків,проте він з ними не спілкувався,зміст їхніх пояснень йому невідомий.Пізніше в цей день він самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан спяніння,за висновком лікаря,був тверезим.Вважає,що в його діях склад адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП відсутній.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1С.у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 ч.1 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України(далі ПДР),водій зобов*язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп*яніння,впливу наркотичних або токсичних речовин.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров*я № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду,огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Як встановлено з рапорту інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ОСОБА_3,22.09.2018 р.під час несення служби о 20.40 год.по вул.Гоголя 18 за порушення п.2.9»в» (неосвітлений номерний знак)був зупинений автомобіль «ІЖ 21251» номерний знак Ж2202ЗП під керуванням водія ОСОБА_1,під час спілкування з яким працівник поліції виявив ознаки наркотичного спяніння та запропонував ОСОБА_1пройти огляд на стан наркотичного спяніння у медичному закладі,від чого ОСОБА_1відмлвився.

Відносно ОСОБА_1був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 та ч.6 ст.121 КУпАП,водій від керування відсторонений шляхом паркування автомобіля.

ОСОБА_1не оскаржував законність дій працівників поліції під час згадуваних подій.

Зі змісту відеозапису ,долученого до матеріалів справи,вбачається,що 22.09.2018 р.під час несення служби по вул.Гоголя 18 в м.Запоріжжі екіпажем патрульної поліції за порушення п.2.9 «в» ПДР був зупинений автомобіль «ІЖ 21251» номерний знак Ж2202ЗП під керуванням водія ОСОБА_1С.з явними ознаками наркотичного сп*яніння,виявленим працівником поліції під час спілкування з водієм,що було підставою для вимоги працівників поліції ОСОБА_1пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану наркотичного сп*яніння у медичному закладі з оформленням відповідного направлення до КУ ЗОНД ,на що ОСОБА_1С.у присутності двох свідків відповів відмовою.

На місце зупинки водія ОСОБА_1поліцейськими були запрошені свідки,в присутності яких він підтвердив відмову від проходження у встановленому порядку медичного обстеження для визначення стану наркотичного сп*яніння у медичному закладі.

Свідок ОСОБА_4при складанні протоколу про адміністративне правопорушення пояснив,що 22.09.2018 р.о 21.14 год. він був запрошений як свідок та в його присутності водій ОСОБА_1,перебуваючи з явними ознаками наркотичного спяніння,відмовився від проходження медичного огляду на стан сп*яніння у закладі охорони здоровя ЗОНД.

Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_5

Оскільки пояснення свідків складені безпосередньо після зупинки ОСОБА_1,уповноваженим працівником поліції,присутність свідків під час згадуваних подій підтверджена відеозаписом,при розгляді адміністративної справи в суді їх зміст нічим не спростований,а викладені у поясненнях обставини підтвердив ОСОБА_1С.у своїх поясненнях,суддя приймає їх до уваги як докази при винесені постанови.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 076094 від 22.09.2018 р.вбачається,що він складений у присутності свідків ОСОБА_4та ОСОБА_5,з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року,був підписаний ОСОБА_1без зауважень,містить його пояснення по суті порушення,відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді не спростовані,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.

Посилання ОСОБА_1на те,що після складання протоколу працівник поліції зробив у нього дописку про те,що водій відсторонений від керування шляхом паркування автомобіля,на висновки судді не впливають,оскільки суті фактичних обставин не змінюють та змісту доказів про ці обставини не спростовують.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції,є належним доказом.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини,викладеною у рішенні «Хан проти Сполученого Королівства»,в якому зазначено,що,хоча один із доказів і містить ознаки процесуального порушення,проте,сам судовий розгляд був справедливим і інші докази у своїй сукупності свідчать про винуватість особи,а сам факт вчинення діяння розумних сумнівів не викликає,суд не зобовязаний визнавати цей доказ недопустимим.

Досліджений відеозапис не є безперервним,проте на ньому чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1С.у присутності свідків від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у медичному закладі,попередження його про відповідальність за ст.130 КУпАП,тому підстав для визнання цього доказу недопустимим не встановлено.

Наданий ОСОБА_1висновок від 22.09.2018 р.про те,що у 23.45 год.він самостійно пройшов огляд у КУ «ОКНД» та за висновком лікаря є тверезим,не виключає його відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за те,що 22.09.2018 р.о 21.14 год.він відмовився від проходження такого огляду за вимогою працівників поліції.

Аналізуючи наведені докази суддя встановив,що фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,викладені у протоколі щодо ОСОБА_1, при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми допустимими та належними доказами.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1призначається адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гр.з позбавлення права керування транспортним засобом на строк один рік.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 352 грн.40 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33-35,130 ч.1,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200(десять тисяч двісті)гривень в дохід держави (розрахунковий рахунок № 8001, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач коштів ГУК у Запорізькій області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, призначення платежу адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху)з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок в дохід держави отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача : 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету : 22030106.

Розяснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через пятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчо ї служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП,а саме двадцять тисяч сорок гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко