Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17.05.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 30 березня 2018 року близько 3 години 05 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Драгоманова в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає про порушення суддею норм процесуального права, оскільки про місце, день та час розгляду справи він повідомлений не був, що підтверджується відсутністю у справі даних про його належне сповіщення, однак всупереч вимогам ст.268 КУпАП справу було розглянуто під час його відсутності. Ці порушення позбавили його можливості надати докази про відсутність стану сп'яніння і, як наслідок, суду зробити висновок про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, адже згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1914/2018 Постанова винесена суддею Домарєвим О.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 30.03.2018 року, ознак сп'яніння у нього виявлено не було.

Також стверджує, що поліцейські не надали переконливих доказів його винуватості, не виконали вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), на користь чого свідчать відібрані на бланку пояснення свідків, а також не видали направлення на огляд, не супроводили до його до закладу охорони здоров'я, а лише склали протокол, яким начебто зафіксували відмову від проходження огляду на стан сп'яніння та на власний розсуд визначити такий стан.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше, та містяться його письмові пояснення про те, що він протягом доби зобов'язується не керувати транспортним засобом, що свідчить про застосування до нього такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом; письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому зафіксована відмова ОСОБА_3 проїхати разом з поліцейськими до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що він пояснив тим, що пройде огляд самостійно.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків і пояснення ОСОБА_3 та доводи його апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що відмовився поїхати з поліцейськими до закладу охорони здоров'я, оскільки вони безпідставно причепилися до нього, а він був втомлений, бо працює по 12-13 годин на добу, тому сказав їм, що пройде огляд самостійно. Того ж дня звернувся до лікарні "Соціотерапія" і пройшов огляд, за результатами якого ознак сп'яніння у нього виявлено не було. До лікарні приїхав вчасно, однак довго чекав у черзі, а тому не зміг потрапити до лікаря протягом двох годин.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, станом на 6 годину 45 хвилин 30.03.2018 року у ОСОБА_3, який самостійно звернувся до Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія", ознак сп'яніння не виявлено.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, п.9 розділу ІІ вказаної раніше Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Оскільки ОСОБА_3 відмовився їхати до закладу охорони здоров'я у супроводі працівників поліції, а іншого встановленого порядку огляду не передбачено, доводи в апеляційній скарзі про те, що він пройшов огляд самостійно, не спростовують висновків суду про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відповідно до встановленого порядку. ОСОБА_3 не навів переконливих доводів, що йому перешкодило поїхати до закладу охорони здоров'я з поліцейськими, і самостійно пройшов огляд о 6 годині 45 хвилин, в той час як підстави для проведення огляду були виявлені о 3 годині 05 хвилин, тобто більше ніж через дві години.

Недоречними є і доводи в апеляційній скарзі про порушення поліцейськими вимог закону під час оформлення матеріалів справи.

Відібрання пояснень свідків на бланку не суперечить вимогам закону, до того ж, присутність цих свідків зафіксована на відеозаписі.

Форма направлення на огляд, яка наведена в додатку 1 до Інструкції, заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров'я. Оскільки ОСОБА_3 відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров'я, до якого законом не передбачене його примусове доставляння, то підстав для складання направлення та його супроводу у працівників поліції не було.

Не було поліцейськими встановлено і те, що ОСОБА_3 перебував у стані сп'яніння, як останній помилково вказує в апеляційній скарзі. Протокол про адміністративне правопорушення складено не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, а за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дійсно, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 та даних про його своєчасне сповіщення, оскільки у справі наявні відомості про направлення йому повістки, а не її отримання, що може свідчити про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Однак при розгляді справи в апеляційному суді права ОСОБА_3 були відновлені і він отримав можливість реалізувати їх у повному обсязі. А тому допущене суддею місцевого суду порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність прийнятого рішення і не може бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Таким чином винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Отже, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн