Номер провадження: 33/785/1188/18
Номер справи місцевого суду: 521/9332/18
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді Драгомерецького М.М.,

при секретарі Півнєві Д.С.,

за участю: представника Одеської митниці ДФС Ткаченко О.В., адвоката Николина О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 18 липня 2018 року, якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2018 року між ТОВ «Моріс стандарт», в особі директора ОСОБА_4, та компанією «China ekonomik operation tradinq co.,Itd» (Китай), в особі менеджера Mrs Minq Xi, було укладено контракт №CE-FB11 щодо поставки в Україну товарів.

В рамках вказаного контракту до Одеської митниці ДФС з Китаю на судні закордонного плавання «MSK Annamaria» прибули контейнери MSCU7987356, TCLU4882862, MSCU7555795, BMOU6180600 та TCNU6896287 з товаром «матраци надувні».

27, 28 квітня та 03 і 04 травня 2018 року у ході проведення повного митного огляду було встановлено, що у середині в контейнерах MSCU7987356, TCLU4882862, MSCU7555795, BMOU6180600 та TCNU6896287 замість заявленого товару «матраци надувні» були виявлені товари які не були заявлені у митних деклараціях №UA500020/2018/003437, №UA500020/2018/003439, №UA500020/2018/003436, №UA500020/2018/003438, №UA500020/2018/003440 та інших товаросупровідних документах.

2, 4 та 5 травня 2018 року державними інспекторами 1-го відділу ОР Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_4 було складено протоколи про порушення митних правил №1008/50000/18, №1009/50000/18, №1043/50000/18, №1059/50000/18 та №1060/50000/18, відповідно до яких останньою було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

18 липня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси об'єднав в одне провадження 5 справ, які надійшли до суду з Одеської митниці ДФС, та розглянувши того ж дня матеріали провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України закрив у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, а вилучені відповідно до протоколів №1008/50000/18, №1009/50000/18, №1043/50000/18, №1059/50000/18 та №1060/50000/18, речі повернув їй.

Приймаючи вказане рішення суд послався на наступні обставини.

Суд прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_4 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за кваліфікуючою ознакою недекларування товарів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товари комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд послався на те, що оскільки диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар, то відповідальність може наступати у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджується відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Далі суд звернув увагу на наявність контракту №CE-FB11 між «China ekonomik operation tradinq co.,Itd» та ТОВ «Моріс стандарт» на поставку в Україну товарів.

Посилаючись на лист від 16.03.2018р. від China ekonomik operation tradinq co. суд зазначив, що з вказаного листа вбачається те, що оформлене замовлення №6 (надувні матраци для плавання в комплекті з насосом 48 924 штук) буде відправлено найближчим часом. Далі суд вказав, що вказаним листом також було повідомлено, що відправка товару, оформленого замовленням №6 (басейни в асортименті), у зв'язку з відсутністю необхідної кількості та асортименту, відкладається до дати, яку буде повідомлено пізніше. (Що стосується (басейнів в асортименті) то це замовлення №5)

В підтвердження того, що на адресу ТОВ «Моріс стандарт» був відправлений товар оформлений замовленням №6 (надувні матраци для плавання в комплекті з насосом 48 924 штук), суд послався на лист від 20.03 2018 р. від China ekonomik operation tradinq co. в якому вказані: invoice №UA-1-18/23/18 від 18.03.2018 року, контейнер №BMOU6180600; invoice №UA-2-18/23/18 від 18.03.2018 року, контейнер №MSCU7555795; invoice №UA-3-18/23/18 від 18.03.2018 року, контейнер №MSCU7987356; invoice №UA-4-18/23/18 від 18.03.2018 року, контейнер №TCLU4882862; invoice №UA-5-18/23/18 від 18.03.2018 року, контейнер №TCNU6896287.

Мотивуючи прийняте рішення щодо відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення суд звернув увагу на наявність претензії направленої 03.05.2018 року ТОВ «Моріс стандарт» на адресу China ekonomik operation tradinq co. щодо виявлено в вищевказаних контейнерах замовлення №5 замість замовлення №6, на яке було відправлено документи, а саме: invoice №UA-1-18/23/18 від 18.03.2018 року; invoice №UA-2-18/23/18 від 18.03.2018 року; invoice №UA-3-18/23/18 від 18.03.2018 року; invoice №UA-4-18/23/18 від 18.03.2018 року; invoice №UA-5-18/23/18 від 18.03.2018 року.

Пославшись у постанові також на лист China ekonomik operation tradinq co. направлений на адресу ТОВ «Моріс стандарт» від 03.05.2018р. в якому зазначено, що China ekonomik operation tradinq co. не завжди є відправником придбаного в них товару, а у даному випадку відправником була компанія INTEX DEVELOPMENT COMPANY LIMITED, яка надала інформацію щодо відправлення замовлення №6 на підставі чого China ekonomik operation tradinq co. були підготовлені документи, які надійшли разом із вантажем, суд дійшов висновку про те, що під час здійснення декларування у ОСОБА_4, не було підстав для сумнівів у достовірності направлених їй документів.

Даючи оцінку вимогам ч. 2 ст. 266 МК України, згідно з якою перед подачею митної декларації, декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів, суд, обґрунтовуючи прийняте рішення, вказав, що вказана норма є дискреційною (необов'язковою) і означає, що декларант за певних умов вправі, але не зобов'язаний здійснювати фізичний огляд товару, а тому, за відсутності такого обов'язку, нездійснення фізичного огляду товару не може бути поставлено у вину декларанта.

Крім того, обґрунтовуючи прийняте рішення суд послався на той же лист China ekonomik operation tradinq co. у якому вказано, що INTEX DEVELOPMENT COMPANY LIMITED помилково направила товаросупровідні документи, а саме invoice №UA-1-18/23/18 від 18.03.2018р., invoice №UA-2-18/23/18 від 18.03.2018р., invoice №UA-3-18/23/18 від 18.03.2018р., invoice №UA-4-18/23/18 від 18.03.2018р., invoice №UA-5-18/23/18 від 18.03.2018р., а тому на момент подачі декларації декларант не знав та не міг знати, що вантаж, який знаходився в контейнерах не відповідає товаросупровідним документам.

Виходячи з викладеного суд дійшов до висновку про те, що у ОСОБА_6 не було підстав для сумніву у правильності інформації яка містилася в зазначеному пакеті товаросупровідних документів, і за таких умов в її діях відсутня форма вини необережність.

Вказуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази умисного незаявлення ОСОБА_4 за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, що переміщувались через митний кордон України, суд дійшовши до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Будучи не згодним з вказаною постановою представник Одеської митниці ДФС - Ткаченко О.В. подав на неї апеляційну скаргу, у які посилаючись на ряд допущених порушень норм діючого законодавства просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2018 року у справі про порушення митних правил відносно якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 скасувати, постановити нову, якою визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні нею порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 100% від вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил та конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Вивчивши адміністративні матеріали та долучені до них документи, вислухавши представника Одеської митниці ДФС - Ткаченко О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та представника ОСОБА_4 - Николина О.Я., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, а саме - скасування постанови суду та закриття провадження по справі, за наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245 і 280 КУпАП, суд, при розгляді справипро адміністративне правопорушення, повинен повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, а також з'ясувати: чи було здійснено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його здійсненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи для того, щоб ухвалити законне й обґрунтоване рішення. Вказані вимоги закону частково не були виконані.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до контракту №CE-FB11 до Одеської митниці ДФС з Китаю на судні «MSK Annamaria» прибули контейнери MSCU7987356, TCLU4882862, MSCU7555795, BMOU6180600 та TCNU6896287. Як вказано у товаросупровідних документах, у вказаних контейнерах знаходяться вироби з пластмасу, виготовлені з листового матеріалу, матрац надувний для плавання в комплекті з насосом.

При цьому, згідно електронного декларування та товаросупровідних документів в контейнері:

MSCU7987356 знаходиться 13 578 шт. матраців, вартістю 8 825.70 дол. США, вага нетто 11 668.91, брутто 17 640.07 (а.с. 5-6, 9,10).

TCLU4882862 знаходиться 9 018 шт. матраців, вартістю 8 026.02 дол. США, вага нетто 10 239.48, брутто 15 451.15 (а.с. 37-38, 39, 40).

MSCU7555795 знаходиться 7 926 шт. матраців, вартістю 7 054.14 дол. США, вага нетто 9 295.62, брутто 14 020.55 (а.с. 73-74, 77, 78).

BMOU6180600 знаходиться 6 246 шт. матраців, вартістю 7 495.20 дол. США, вага нетто 9 899.13, брутто 14 953.37 (а.с. 108-109, 116, 117).

TCNU6896287 знаходиться 12 156 шт. матраців, вартістю 8 752.32 дол. США, вага нетто 11 668.91, брутто 18 150.01 (а.с. 143-144, 151, 152).

Тобто 48 924 шт. матраців, загальною вартістю 40 153.38 дол. США.

27, 28 квітня та 03 і 04 травня 2018 року у ході проведення повного митного огляду було встановлено, що у середині в контейнерів замість заявленого товару «матраци надувні» були виявлені товари які не були заявлені у митних деклараціях та інших товаросупровідних документах.

При цьому по факту товари різного асортименту були в контейнерах:

MSCU7987356 приблизною вартістю від 31 642.20 до 64 028 дол. США, вага нетто 15 594.3, брутто 16 724.6 (а. с. 16,17).

TCLU4882862 приблизною вартістю від 44 225.6 до 51 719.4 дол. США, вага нетто 12 671.5, брутто 15 229.6 (а. с. 47, 51).

MSCU7555795 приблизною вартістю від 34 456.6 до 42 937.8 дол. США, вага нетто 9 295.62, брутто 14 020.55 (а. с. 83. 85-86).

BMOU6180600 приблизною вартістю від 32 530 до 36 863.59 дол. США, вага нетто 13 049, брутто 14 858 (а .с. 118, 120-122).

TCNU6896287 приблизною вартістю від 41 355 до 51 043.2 дол. США, вага нетто 14 379.68, брутто 17 109.97 (а. с. 153, 155-157).

Тобто приблизною вартістю від 184 209.4 до 246 591.99 дол. США.

Отже, якби судом першої інстанції більш ретельно було вивчено вказані документи, то він звернув би увагу на те, що дані в електронному декларуванні та товаросупровідних документах у повному обсязі не співпадають з фактичними даними, щодо асортименту товару який знаходився в контейнерах, його кількості, вартості та ваги.

Суд не мотивував яким чином могло так статися, що відправник надав невірні відомості не лише про асортимент товару та його вартість, а і навіть відносно ваги товару.

Не дана оцінка і тим обставинам, що в листі China ekonomik operation tradinq co. направленому на адресу ТОВ «Моріс стандарт» від 20.03.2018р. повідомлялось про направлення заказу №6 (надувні матраци для плавання в комплекті з насосом матеріал ПВХ в кількості 48 924 штук), при цьому навіть з вказівкою на номера інвойсів та контейнерів (а.с. 179).

Викликає сумнів також та обставина, яким чином посередник міг відправити товар оформлений заказом №5 (басейни в асортименті), якщо в листі China ekonomik operation tradinq co. направленому на адресу ТОВ «Моріс стандарт» від 16.03.2018 року зазначено, що, в зв'язку з відсутністю необхідної кількості та асортименту, відправка вказаного товару відкладена до дати, про яку буде повідомлено додатково (а.с. 178).

Суд першої інстанції не дав оцінку тому, що інші дані про заказ №5 та заказ №6, крім посилання на них у вищевказаному листі, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд не встановив як могло так статися, що компанія посередник INTEX DEVELOPMENT COMPANY LIMITED, при відсутності товару за заказом №5, відправила саме такий товар у повному асортименті, а товаросупровідні документи чомусь направила відносно заказу №6. (Будь-які дані про те, що компанія China ekonomik operation tradinq co. доручала компанії посереднику INTEX DEVELOPMENT COMPANY LIMITED при відсутності товару за заказом №5, відправити такий заказ (№5) та повідомляла компанію посередника про такий товар та повний асортимент, також відсутні в матеріалах справи).

Також суд першої інстанції не встановив як могло так статись, що China ekonomik operation tradinq co., яка повідомила ТОВ «Моріс стандарт» про відсутність можливості відправки товару за заказом №5, у відповіді на претензію послалася на те, що відправником заказу №5 був INTEX DEVELOPMENT COMPANY LIMITED, який повинен був також відправити ще й заказ №6. То ж яким чином був відправлений відсутній товар, замість товару який вказаний в invoice судом встановлено не було (а.с. 181). Таке повідомлення, на виконання відправлення заказу №5 в матеріалах справи також відсутнє.

Таким чином суд не встановив у повному обсязі, як могло статися, що в контейнерах, саме під такими номерами які вказані в листі і в документах долучених до товару, знаходився той товар кількість та асортимент якого був відсутній, та про направлення якого повинні були повідомити додатково.

Не зважаючи на те, що у вказаному листі, як і у інших документах переписки між компанією China ekonomik operation tradinq co. та ТОВ «Моріс стандарт» міститься досить багато суперечностей, що викликає сумнів у достовірності даних які в них містяться, вказаному документу, однак суд першої інстанції не дав цим обставинам належної правової оцінки.

Більш того, суд не з'ясував чому ОСОБА_4 відправила лист-претензію не відразу ж після встановлення невідповідності заявленого товару з товаром, який фактично знаходився в контейнерах, та не звернув увагу на те, що лист - претензія датований 03.05.2018 року, а відповідь на вказаний лист від 16.03.2018 року (а.с. 180, 181).

Також незрозуміло чому даючи оцінку вимогам ч. 2 ст. 266 МК України суд звернув увагу лише на те, що декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів, та що вказана норма означає, що декларант не зобов'язаний здійснювати фізичний огляд товару, а тому, за відсутності такого обов'язку, нездійснення фізичного огляду товару не може бути поставлено у вину декларанта.

Натомість ч. 1 ст. 266 МК України передбачені обов'язки декларанта щодо здійснення декларування товарів відповідно до порядку встановленого цим Кодексом. Таким чином, здійснення чи нездійснення огляду товару дійсно залежить від волевиявлення декларанта, але при цьому якщо під час розмитнення будуть встановлені порушення митних правил, то дії декларанта слід розглядати як вчинені шляхом бездіяльності, тобто невиконання або незастосування особою своїх прав та обов'язків, які вона повинна здійснювати за родом діяльності. Тобто ОСОБА_4 у даному випадку, враховуючи рід діяльності, повинна була вчинити фізичний огляд товару, але вона з якихось причин це не зробила, хоча можливість для цього у неї була.

Враховуючи вище викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_4 порушила процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України оскільки не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

Оскільки суд не дослідив у повному обсязі всіх обставин справи, та надані документи, не врахувавши діючого законодавства України, яке регулює такі відносини, та зробив неправильний висновок про відсутність ознак суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_4, то постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_4 про закриття відносно неї провадження відповідно п. 1 ст. 247 КпАП України та повернення їй вилучених речей - підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що відповідно до п. 7 ст. 247 КпАП України, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КпАП України та ст. 467 МК України, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, то вказане провадження підлягає закриттю.

Що стосується вилучених речей, то оскільки на теперішній час за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Моріс Стандарт» розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст. 205 КК України, а на зазначені товари у цьому провадженні Печерським судом м. Києва накладено арешт, то доля вказаних речей повинна бути визначена під час досудового розслідування або ж під час розгляду судом кримінального провадження по суті.

Керуючись ст. ст. 257, 266, 268, 269, 467, 472 МК України, ст. ст. 247, 251, 252, 280, 294 КпАП України апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2018 року відносно ОСОБА_4, в частині закриття щодо неї провадження, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, та повернення їй вилучених речей - скасувати.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області М.М. Драгомерецький