ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5524/18 Суддя 1 інстанції: Федюшин М.В.
Провадження: 33/818/270/18
Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

26 листопада 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 85 (вісімдесят п»ять) гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись вказаним із рішенням,ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що справу було розглянуто за її відсутності. При цьому, ОСОБА_2 помилково, без ознайомлення з матеріалами справи, було подано заяву про визнання вини та розгляд справи за її відсутності. Лише отримавши 09.11.18р. поштою копію оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 дізналась, що її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скаргаадвоката ОСОБА_2 була подана лише 15.11.2018 року (а.с. 22), тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження. (останній день подачі у межах строку апеляційного оскарження - 09.11.18р.)

Дослідивши зазначені матеріали, приходжу до висновку, що причину, на яку посилаються апелянт, а саме - необізнаність про існування оскаржуваного рішення до моменту отримання ОСОБА_2 копії постанови 09.11.18р., не можна вважати поважною для пропуску строку на апеляційне оскарження за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не була присутня у судовому засіданні 30.10.18р. під час проголошення оскаржуваної постанови, натомість, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 13) Крім того, 05.11.18р. сплатила призначений за постановою суду штраф, про що свідчить платіжне доручення № 12526. (а.с. 19) Таким чином, обставини, які на думку представника, є об»єктивними причинами пропуску встановленого законом строку оскарження судового рішення, є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що існували перешкоди для своєчасного подання апеляційної скарги. Інших поважних причин пропуску процесуального строку апелянтом не зазначено.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотанняОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постановиЖовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева