КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_3 15.02.2018 року о 00 годині 35 хвилин по пр. Броварському, 3-Б в м. Києві керував автомобілем «ВАЗ 21013» д.н.НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу &q?ди;Драгер 6820&q?од; АRНК-0495 у присутності двох свідків, результат тесту 0,78%, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_2 подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Також вказує, що працівники поліції, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, порушили порядок проведення огляду, встановленого КУпАП та Інструкцією &q?ня;Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції&q?ар;. Так, працівники поліції провели огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння на місці неналежним технічним приладом, а після його незгоди з результатами такого огляду, не направили його до медичного закладу для подальшого проведення огляду. Звертає увагу, що ОСОБА_3. не перебував у стані сп'яніння та не мав ознак такого стану. Також зазначає, що температурні показники, зазначені у роздруківці результатів тесту технічного приладу не відповідають температурі повітря на момент проведення огляду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 надав пояснення, які відповідають змісту апеляційної скарги та просив її задовольнити з наведених в ній підстав, додатково пояснивши, що він не керував автомобілем, був пасажиром даного автомобіля, факт перебував в стані сп'яніння не заперечував.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 426332 від 15.02.2018 року, ОСОБА_3 15.02.2018 року о 00 годині 35 хвилин по пр. Броварському, 3-Б в м. Києві керував автомобілем «ВАЗ 21013» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу &q?од;Драгер 6820&q?ді; у присутності двох свідків.

Крім того, з матеріалів вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_3 із змістом роздруківки приладу&qu=';Драгер&quk';, акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколу, які останній підписав, жодних застережень щодо їх складання, процедури проведення огляду на стан сп'яніння та заперечень щодо результатів такого огляду не мав. Про свою незгоду з результатами огляду на стан сп'яніння або про бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не заявляв, підтвердив факт перебування в стані сп'яніння, зауваживши, що проїхав незначну відстань.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердили факт проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу &q? в;Драгер&q?ям; та його результат.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, доводить факт проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу &q? в;Драгер&q?ям; у присутності двох свідків, його ознайомлення з результатами огляду та відсутність будь-яких заперечень щодо цих результатів, визнання факту перебування у стані сп'яніння, а також зазначення про керування автомобілем.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_3, доводять порушення ним вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, а отже і факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції &q? п;Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції&q?ар; при проведенні огляну на стан сп'яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 або його захисник не надали.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях складу правопорушення є необґрунтованими.

Кваліфікація правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП є правильною та в апеляційній скарзі не оскаржується.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя