КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2, її захисників Теслюка П.В., Єніча В.С. та прокурора Сказка Р.І.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Зазначає, що Національним агентством з питань запобігання корупції (далі НАЗК) необгрунтовано, без наявності складу адміністративного правопорушення, складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до довідки про нараховану та виплачену заробітну плату за листопад 2017 року фактично виплачена сума грошей становить 68 000, 00 грн.

Сума 84 793, 17 грн. є нарахованим доходом, і виходячи з нормативних приписів станом на листопад-грудень 2017 року, суб'єкт декларування не був зобов'язаний повідомляти НАЗК про нараховану суму, а лише про фактично отриману.

Вважає посилання НАЗК на Роз'яснення щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, які були затверджені рішенням НАЗК від 11 серпня 2016 року №3 зі змінами в частині доповнення положенням п.65-1 «Роз'яснення поняття «одноразовий дохід», який застосовується при повідомленні суб'єктами декларування про суттєві зміни в майновому стані», не є можливими, оскільки дане роз'яснення внесено рішенням Національного агентства 02 лютого 2018 року, тобто після події, яка слугувала підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї.

Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що вона усвідомлювала суспільну небезпечність несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у своєму майновому стані, посягала на встановлений правопорядок, передбачала можливість настання негативних наслідків у вигляді неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання (непрямий умисел). Навпаки, зазначає, що обов'язок щодо декларування всіх доходів за 2017 рік нею виконано в повному обсязі і своєчасно.

Звертає увагу на неврахування судом порушення НАЗК строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення № 20-25/60/18 від 24 липня 2018 року вказано, що датою вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 08 грудня 2017 року. В той же час, протокол складено 24 липня 2018 року, тобто більш ніж через півроку, що є значним запізненням та перевищенням встановленого чинним законодавством 24 - годинного строку з моменту виявлення особи, яка притягається до відповідальності.

Вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано час вчинення правопорушення, що не відповідає приписам ст. 256 КУпАП і є порушенням закону з боку НАЗК.

Представником ОСОБА_2 надавалося відповідне клопотання щодо повернення матеріалів до НАЗК, але відхилено судом, відповідне процесуальне порушення не усунуто, що призвело до прийняття незаконного рішення у справі.

Заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 та її захисників Теслюка П.В., Єніча В.С., які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора Сказка Р.І., про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 20-25/60/18 від 24 липня 2018 року вбачаться, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора Департаменту організаційної роботи, Антимонопольний комітет України, не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональних електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (далі -Закон) порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані визначається Національним агентством.

Так, відповідно до Рішення Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування та Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування (далі -Правила).

Вказаними Правилами визначено, що для кожного випадку отримання доходу або придбання майна подається окреме повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування.

Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Встановлено, що згідно довідки про нараховану та виплачену заробітну плату у листопаді 2017 року, 27 листопада 2017 року ОСОБА_2 нараховано (виплачено) дохід у вигляді заробітної плати в сумі 84 793,17 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у її майновому стані, чим порушила встановлені ч. 2 ст. 52 Закону вимоги щодо заходів здійснення фінансового контролю, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, судом першої інстанції проведено з додержанням вказаних норм законодавства, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Згідно з наказом Антимонопольного комітету України від 01 серпня 2017 року №633-ВК ОСОБА_2 переведено на посаду директора Департаменту організаційної роботи.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Антимонопольний комітет України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом.

Будучи керівником структурного підрозділу центрального органу виконавчої влади, категорія посад державної служби «Б» (абзац третій пункту 2 частини другої статті 6 Закону України «Про державну службу»), відповідно до абзацу п`ятнадцятого статті 1, підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3, частини першої статті 45 Закону директор Департаменту організаційної роботи Антимонопольного комітету України ОСОБА_2 є суб`єктом декларування, на якого поширюється дія Закону, та є особою, яка згідно зі статтею 50 Закону займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2, будучи державним службовцем категорії «Б», є суб'єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, з огляду на наявну в матеріалах справи копію посадової інструкції головного спеціаліста сектору кадрової роботи, державної служби та запобігання корупції.

Згідно положень ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до роз'яснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженими Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. № 3 (далі-Роз'яснення), із змінами, внесеними Рішенням Національного агентства від 06.09.2016 року № 18 та від 30.09.2016 року № 56 обов'язок особи повідомити про суттєві зміни у майновому стані виникає лише у випадку настання факту отримання особою доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року - одноразово.

Відповідно до п. 65-1 розділу Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані Роз'яснення під поняттям «одноразовий дохід» слід розуміти отримання суб'єктом декларування доходу, що перевищує суму в розмірі 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, який нарахований та виплачений одним джерелом доходу, має певну ознаку доходу та визначену дату набуття права власності на такий дохід (дату отримання доходу).

При цьому для обчислення суми, яка створює у суб'єкта декларування обов'язок подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, необхідно брати нарахований розмір «одноразового доходу», оскільки відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу, податковий агент, який нараховує, виплачує або надає оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п. 66 Роз'яснення заробітна плата суб'єкта декларування вважається його доходом. Відповідно, якщо суб'єкт декларування отримав одноразовий дохід (у вигляді заробітної плати тощо) у розмірі, що перевищує 50 ПМ, встановлених для працездатних осіб на 1 січня року, коли такий дохід було отримано, то виникає обов'язок повідомити про це Національне агентство шляхом подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування.

Згідно ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості, зокрема про отримані (нараховані) доходи, у тому числі у вигляді заробітної плати, отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно п.168.1 .1 Податкового кодексу, податковий агент, який нараховує, виплачує або надає оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб. Коли підприємство виплачує заробітну плату своїм працівникам, то одночасно до бюджету сплачується податок на доходи фізичних осіб та єдиний соціальний внесок.

Тобто, дохід - це гроші або матеріальні цінності, одержувані фізичною особою внаслідок будь-якої діяльності, яка включає в себе податки на доходи фізичних осіб, які підприємство зобов'язано утримувати. Отже, дохід, який був нарахований, але не сплачений не повідомляється суб'єктом декларування лише у разі, коли такий дохід не був отриманий з причин, що не залежали від волі суб'єкта декларування, в іншому випадку такий дохід декларується.

Таким чином, під доходом за ст.52 Закону треба розуміти нарахований, а не отриманий дохід, причому для подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані дохід в розмірі, що перевищує суму в розмірі 50 прожиткових мінімумів, має бути виплачений одноразово.

Згідно довідки про нараховану та виплачену заробітну плату у листопаді 2017 року, 27 листопада 2017 року ОСОБА_2 нараховано (виплачено) дохід у вигляді заробітної плати в сумі 84 793,17 грн. (а.с.24).

За таких обставин ОСОБА_2, як суб'єкт декларування відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону зобов'язана була подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, які стосуються нею доходу у вигляді заробітної плати в сумі 84 793,17 грн. до 07 грудня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що їй нараховано 13 листопада 2017 року заробітну плату за першу половину листопада у розмірі 20 226,86 грн., а між розрахункові виплати, нараховано 23 листопада 2017 року у сумі 84 793,17 грн. Зазначила, що фактично отриманий дохід не перевищує 50 прожиткових мінімумів, а отже обов'язок щодо повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані у неї не виникав.

Сукупність вказаних даних, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить про обґрунтований висновок суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_2 вбачається об'єктивна сторона правопорушення, визначеного ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, в той час як відповідно до ст.69 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Неповідомлення, або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це визначено ч.2 ст.172-6 КУпАП, незалежно від ознак суб'єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, поза як обов'язковою складовою складу даного проступку є існування об'єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

З урахуванням наведеного, а також виходячи з того, що порушень судом першої інстанції вимог закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення в ході апеляційного перегляду справи не встановлено, вважаю, що оскаржувана постанова, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винуватою за ч.2 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, як про це просить апелянт, не вбачається.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції порушення НАЗК строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що днем виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, вчиненого ОСОБА_2, відповідно до статтей 251, 252 КУпАП є 24 липня 2018 року. В цей день уповноваженою особою Національного агентства завершено зібрання доказів, дано оцінку зібраним доказам та поясненням ОСОБА_2 після всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року є законною, обґрунтованою та винесеною у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою за ч.2 ст.172-6 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига

Справа № 33/824/1160/2018 Категорія: ч.2 ст.172-6 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Курова О.І.