Справа № 587/2842/18
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2018 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від Сумського РВП ГУ НП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, безробітнього, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1
за ч. 2 ст. 187 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
29.11.2018 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обєктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність);шкідливі наслідки діяння; причинний зв'язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 393680, 13 листопада 2018 року близько 21-30 години ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив правила адміністративного нагляду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно в той день був на святкуванні дня народження у знайомого і прийшов додому близько 21-30 години, при цьому заздалегідь він повідомив дільничного інспектора про це.
Будь-яких доказів вини ОСОБА_1, а саме: показів свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, суду не надано. Також суду не надано доказів на підтвердження ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об'єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя О.М.Черних