ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5586/18 Номер провадження 33/814/195/18Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г.М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., при секретарі Журі Н.Л., з участю захисника-адвоката - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 вересня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн.40 коп.

Згідно з постановою 13.06.2018 року о 04 год. 35 хв. в м. Кременчуці, по вул. Небесної Сотні 3, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду Демченком А.І. подано апеляційну скаргу в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови щодо нього, постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.09.2018 року скасувати, як винесену незаконно, постановити нову постанову якою закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що постанова судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2018 року була постановлена за його відсутності та без повідомлення про розгляд у справі.

В обґрунтування апеляції вказує, що в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження керування ним транспортним засобом, посилається на керування автомобілем іншою особою. У зв'язку з чим апелянт відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому порядку.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист а саме, його не було повідомлено про розгляд справи і було розглянуто за його відсутності , що позбавило можливості надавати пояснення, заявляти клопотання про виклик свідків та надавати докази.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених в ній підстав. Підтвердила той факт , що ОСОБА_3 повідомлений про день та час слухання справи та просить слухати справи без його участі.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи в судове засіданні не з'явився , а тому враховуючи , що його інтереси представлені адвокатом, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності особи , яка її подала.

Мотиви суду

Враховуючи , що ОСОБА_3 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції , судове рішення отримав значно пізніше , а тому його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справи в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що суддя суду першої інстанції вказаних вище вимог закону дотримався в повному обсязі , правильно встановив фактичні обставини по справі, обґрунтував їх належними на допустимими доказами та дав їм правильну юридичну оцінку.

Так, визнаючи ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст..130 ч.2 КУпАП суддя послався на протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення , передбаченого ст..130 ч.2 КУпАП в якому зазначено про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння , поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння; відеозапис з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці так і в медичному закладі.

Із вказаними висновками винуватості ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.. 130 ч.2 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об'єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заперечуючи свою винуватість ОСОБА_3 посилається зокрема на той факт , що він не керував транспортним засобом і тому не може нести відповідальність за ст.130 ч.2 КУпАП.

Проте такі доводи суперечать фактичним обставинам у справі.

Так із відеозапису з нагрудної камери поліцейського , яка була досліджена судом першої інстанції , вбачається , що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом за яким їхали працівники поліції і здійснювали відеозйомку. Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 , працівники поліції під'їхали до нього через 2-3 секунди та із автомобіля вийшов лише він. Жодні інші особи із автомобіля не виходи. При цьому слід відзначити , що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 постійно перебував в полі зору відеокамери весь час його руху та моменту зупинки.

Апеляційним судом не приймаються як належні пояснення свідка ОСОБА_7 про те , що автомобілем керував він , а не ОСОБА_3 . Так із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається , що в своєму поясненні , що автомобілем керувала інша особа , ОСОБА_3 не вказує прізвища вказаної особи , а тому підстав вважати , що цією «можливою» особою є саме ОСОБА_7 апеляційний суд не знаходить. До того ж свідчення свідка ОСОБА_7 суперечать об'єктивним доказам у справі.

Отже вказані доводи апеляції ОСОБА_3 , що він не керував транспортним засобом , апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Що стосується інших доводів апеляції ОСОБА_3 апеляційний суд звертає увагу на таке.

Положеннями ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України , постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103» Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов'язок особи яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати , що вона перебуває у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків так і в медичному закладі .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом було повторно досліджено відеозапис фіксування правопорушення із змісту якого вбачається , що дійсно ОСОБА_3 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Аналіз цього відео дає всі підстави вважати , що він діяв при цьому свідомо , без будь-якого примусу з боку працівників поліції. На відео чітко видно свідків факту відмови, які своєю поведінкою засвідчили цей факт.

Доводи апеляції щодо безпідставного переслідування і зупинення працівниками поліції, висунення претензій щодо перебування в стані алкогольного сп'яніння , не мають під собою жодного підґрунтя.

Апеляційний суд повторно нагадує , що згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння.

Обставини, за який було встановлено ознаки сп'яніння у ОСОБА_3 в повній мірі відповідають умовам, описаним у вищенаведеній нормі закону, при яких працівникам поліції надано право висувати підозри щодо перебування водіїв у стані сп'яніння та оглядати водіїв на стан сп'яніння.

Не ґрунтуються на законі також і доводи апеляції щодо самостійної підстави для скасування судового рішення через розгляд справи за відсутності особи.

За змістом положень статті 268 КУпАП такий розгляд (за відсутності особи) можливий в разі її належного повідомлення і відсутності прохання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 власноручним підписом засвідчив той факт, що місце його проживання АДРЕСА_1. За вказаною адресою судом направлялось повідомлення , які ним не отримувалось , про що свідчить конверт з відміткою поштового відділення про причину повернення : "за закінченням строку зберігання". При цьому варто зазначити , що ОСОБА_3 було відомо про існування щодо нього судового провадження і він не вжив жодних заходів з тим щоб пересвідчитись про дату його розгляду.

Тому вважаю, що суддею місцевого суду після повторної неявки особи до суду , правильно прийнято рішення про можливість розгляду справи за його відсутності. Окремо апеляційний суд зазначає , що згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, сторони, у розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що сам по собі факт розгляду справи за відсутності особи не є самостійною підставою для скасування судового рішення. Також варто зазначити , що права ОСОБА_3 були відновлені в ході апеляційного розгляду. Його інтереси в апеляційному суді представляв адвокат , хоча сам він знову ж таки , як і під час розгляду справи щодо нього судом першої інстанції , в судове засідання не з'явився.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Порушень законодавства , які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст..294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 вересня 2018 року;

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення , а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 вересня 2018 року щодо нього - без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду А.О.Рябішин