Справа № 306/1769/18
Провадження № 3/306/583/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року м. Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О.А., розглянувши, направлені Управлінням Укртрансбезпеки в Закарпатській області, матеріали справи за протоколом ІІ № 0005432 від 14.08.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає в АДРЕСА_1, не працюючого , РНОКПП НОМЕР_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ІІ № 0005432 від 14.08.2018 року ОСОБА_1 14.08.2018 року о 07.20 год в с. Черник, Свалявського району, Закарпатської області, керуючи автомобілем марки «DACIA LOGAN» Д.Н.З. НОМЕР_2 надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без додержання ліцензії яка передбачена п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив вимоги ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 у дане судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та день розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, надав свої пояснення в попередніх судових засіданнях, в яких вину свою не визнав, показав що господарської діяльності не здійснював ніколи та не здійснює, у час та місці, вказані в протоколі про адмінправопорушення підвозив свого знайомого до заправки, оскільки в останнього по дорозі закінчилось пальне в автомобілі, ніяких грошей за таке не отримував, в зв'язку з цим просив провадження закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім цього, вказав, що при складенні протоколу щодо нього відповідальні особи на такі пояснення не реагували та повідомили що його буде притягнуто до відповідальності. Заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_2, якого він підвозив 14.04.2018 року, обґрунтовуючи таке клопотання тим, що на його вимогу працівники трансбезпеки безпідставно не залучили дану особу як свідка, хоча його пояснення мають важливе значення для з'ясування всіх обставин у справі, а зазначені в протоколі особи як свідки безпосередніми очевидцями події не були, а запрошувалися лише посвідчити факт відмови від підпису дачі пояснень.

Заслухавши особу, щодо якої складено протокол, дослідивши зібрані докази, в тому числі протокол та додані до нього матеріали, доходжу наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов'язковими елементами якого є: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Як встановлено суддею, зібрані у даній справі матеріали не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а саме, у протоколі не вказані правильні відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками правопорушення, передбаченого у диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Крім того, у протоколі не конкретизовано суть правопорушення, зокрема, не вказано яким чином ОСОБА_1 провадив господарську діяльність по перевезенню пасажирів, кому надавав такі послуги, не зазначено яких саме пасажирів перевозив, за якою ціною здійснював послуги з перевезення пасажирів та чи існувала регулярність надання таких послуг. Також до протоколу не додано відповідного доказу (витягу, тощо) про те, що ОСОБА_1 дійсно не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та не отримував ліцензії, не додано пояснення свідків, які зазначені в протоколі. Всупереч вимогам ст. 251 КУпАП складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не підтверджений жодними фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. При цьому, санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає конфіскацію виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, однак, посадова особа, яка склала протокол, під час проведення перевірки не встановила наявність або відсутність вказаних у санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП об'єктів. Встановивши такі порушення при складені протоколу, та заслухавши пояснення самого ОСОБА_1, показання свідка, доходжу висновку, що такі не можливо усунути шляхом повернення матеріалів на доопрацювання, а безпосереднього свідка події суд не позбавлений можливості допитати в судовому засіданні. Крім того той факт, що відсутня ліцензія на відповідний вид діяльності не заперечує і сам ОСОБА_1, отже додаткова перевірка з цього приводу не потрібна. Інші виявлені порушення не можливо усунути шляхом повернення матеріалів органу, який їй склав.

Виходячи зі змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано яким чином ОСОБА_1 провадив господарську діяльність по перевезенню пасажирів, кому надавав такі послуги, не зазначено яких саме пасажирів перевозив, за якою ціною здійснював послуги з перевезення пасажирів та чи існувала регулярність надання таких послуг. В той час як і сам ОСОБА_1 і свідок ОСОБА_2, якого підвозив ОСОБА_1, заперечують такі обставини, та стверджують, що жодних коштів за таке не отримував.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення ІІ № 0005432 від 14.08.2018 року не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу долучені копії направлення Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області на перевірку № 000208 від 06.08.2018 року, фотоматеріали автомобіля «DACIA LOGAN» Д.Н.З. НОМЕР_2 - 2 шт, на якому знаходиться розпізнавальний знак служби таксі. На вказаних фотознімках не зафіксовано перевезення пасажирів та присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. До матеріалів справи не приєднано пояснення цих свідків, а в судовому засіданні встановлено, що вони не були присутні на місці події, та безпосередньо їм такі послуги не надавались, а залучені лише як свідки при засвідченні факту відмови від підпису в протоколі, в той час як в судовому засіданні був допитаний як свідок ОСОБА_2, якого безпосередньо підвозив ОСОБА_1 14.08.2018 року безкоштовно, та який знаходився в автомобілі при зупинці його автомобіля працівниками трансбезпеки. Суд доходить висновку, що сама лише наявність на автомобілі розпізнавального знаку служби таксі не вказує достовірно на те, що водій автомобіля здійснював господарську діяльність, а саме, що він регулярно надавав послуги з перевезення пасажирів, що обов'язково передбачає оплатність такої послуги.

Інших належних та допустимих доказів, які б могли спростувати твердження ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2, до матеріалів справи не додано та не зібрано. Як, зокрема і доказів про систематичність такої діяльності та отримання грошей за надання послуг з перевезення.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов'язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом наведених вище вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та не міститься достатніх доказів про те, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність - надання послуг з перевезення без відповідної ліцензії, тобто що він винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, вважаю, що у даній справі наявний розумний сумнів у його винуватості, а тому провадження в справі слід закрити у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга собою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір