Справа № 645/2051/18
Провадження № 3/645/949/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ

В провадження Фрунзенського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА№261295 від 03.04.2018 року, ОСОБА_1, 03.04.2018 року, приблизно о 17 год. 50 хв., знаходячись в стані алкогольного спяніння, за місцем проживання вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2, в ході якої висловлювався на її адресу брутальною лайкою, хапав за руки, чим скоїв сімейне насильство психологічного характеру.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Статтею 268 ч.2 КУпАП передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 ч.1 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обовязковою.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що докази, які остаточно підтверджують наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП - відсутні.

Відповідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність данної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюється протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Також, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було скоєно 3 квітня 2018 року, у судові засідання правопорушник неодноразово не зявлявся, причини неявки суду не повідомляв.

Як встановлено судом, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи по суті, закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, що відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 ч. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин , що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, на думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, у звязку з закриттям провадження вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення судом не встановлюється.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 278 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч.1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко