Справа № 473/4674/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

"27" листопада 2018 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

з участю секретаря Данилевич Т.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Вознесенського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, зареєстрована та мешкає за адресою: Миколаївська область, смт Олександрівка, вулиця Степова, будинок №6,

за ч.1 ст.184 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, відносно громадянки ОСОБА_1

Відповідно до тексту протоколу серії ГП номер 514730 від 05 вересня 2018 року громадянка ОСОБА_1 05 вересня 2018 року неналежно виконувала передбачені законодавством обов`язки, покладені на неї, а саме її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, займався бродяжництвом в смт Олександрівка, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не визнала, та пояснила, що її син ОСОБА_3 не бродяжить, постійно відвідує школу, навчається задовільно. 05 вересня 2018 року біля 14 години 00 хвилин вона разом із сином ОСОБА_3 приїхали до місця свого мешкання. ОСОБА_1, зайшла до будинку, а син залишився на подвір`ї. Коли через деякий час вона вийшла на подвір`я, то побачила, що сина там немає, куди пішов їй не повідомив, тільки залишив портфель. ОСОБА_1 припустила, що син пішов гуляти, не попередивши її. Коли стемніло, а син ще не повернувся додому, вона почала перейматися за нього та повідомила поліцію про те, що її син ОСОБА_3 зник. Разом з працівниками поліції біля 17 години 00 хвилин 05 вересня 2018 року вони зустріли сина ОСОБА_3, який вже сам повертався додому.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАп, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об'єктивна сторона даного правопорушення, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Суд вважає, що вина громадянки ОСОБА_1 не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ГП номер 514730 від 05 вересня 2018 року. Протокол відносно ОСОБА_1 складений за невиконання нею батьківських обов`язків, оскільки її син ОСОБА_3 05 вересня 2018 року бродяжив. З матеріалів доданих до протоколу, а саме довідки про результати розгляду повідомлення /а.с.2/, рапорту помічника чергового Вознесенського ВП /а.с.3/, копії заяви ОСОБА_1 /а.с.4/, копій пояснень ОСОБА_1, ОСОБА_3 /а.с.5, 6/ вбачається, що 05 вересня 2018 року біля 14 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 пішов з дому гуляти не попередивши матір, яка помітивши це, перейнялась сином та викликала поліцію, біля 17 години 00 хвилин 05 вересня 2018 року ОСОБА_3 повертався додому та був знайдений працівниками поліції.

З наведених вище мотивів та, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах адміністративної справи докази, які б підтверджували вину громадянки ОСОБА_1, в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, є не достатніми та недопустимими, для визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні не доведено, що в діях ОСОБА_1 вбачається ухилення, уникнення, прагнення до безучасті, відсторонення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ГП номер 514730 від 05 вересня 2018 року відносно громадянки ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1

З наведених вище мотивів та, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах адміністративної справи докази, які б підтверджували вину громадяники ОСОБА_1, в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, є не достатніми та недопустимими, для визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

З урахуванням наведеного, висновок посадової особи Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП номер 514730 від 05 вересня 2018 року /а.с. 1/, що громадянкою ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, в судовому засіданні не доведений, і даний висновок не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення та законі.

Сукупність досліджених судом доказів та їх оцінка свідчать, що матеріали справи не містять достатніх даних того, що громадяника ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

При зазначених обставинах вина громадянки ОСОБА_1 в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не доведена, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247п.1, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в її діях.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області, на неї може бути внесений протест прокурором на протязі 10 днів з дня винесення постанови, у встановленому законом порядку.

Суддя О. Е. Дробинський