Справа № 461/4609/18 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/811/35/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, 15 червня 2018 року о 20 год. 54 хв. ОСОБА_2 на автодорозі Київ-Чоп 575 км керував автомобілем «Skoda Octavia» в стані алкогольного сп'яніння, та будучи неуважним, здійснив зіткнення із перешкодою, а саме дорожнім конусом та знаком аварійної зупинки, чим порушив вимоги п.2.3б, 2.9а, 12.1, 13.1, ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2018 року, просить таку скасувати, а провадження у справі за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ним було висловлено незгоду з протоколом та результатом огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак працівники поліції не направили його до відповідного закладу охорони здоров'я.

Окрім цього, звертає увагу й на те, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, долучений до матеріалів справи, є технічною фальсифікацією доказів.

Вважає, що висновок судді щодо керування саме ним транспортним засобом є не обґрунтованим.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисник вкотре у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, що підтверджується, зокрема, і телефонограмою, та про причини неявки суд не повідомили. Окрім цього, апеляційним судом ОСОБА_2 було попереджено про те, що у разі його повторної неявки, розгляд поданої апеляційної скарги буде проводитися у його відсутності. З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя першої інстанції, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, зробив обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, який ґрунтується на сукупності досліджених й перевірених судом доказів.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для зупинки транспортного засобу «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1, та перевірки його водія, зокрема, на стан алкогольного сп'яніння, стала дорожньо-транспортна пригода за участі вказаного автомобіля.

Так, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення від 15 червня 2018 року серії БР №073801 (а.с. 1) та серії БД№051928 (а.с.21), 15 червня 2018 року о 20 год. 54 хв. ОСОБА_2 на автодорозі Київ-Чоп 575 км керував автомобілем «Skoda Octavia» в стані алкогольного сп'яніння, та будучи неуважним, здійснив зіткнення із перешкодою, а саме дорожнім конусом та знаком аварійної зупинки, чим порушив вимоги п.2.3б, 2.9а, 12.1, 13.1, ПДР.

Зі схеми ДТП вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Skoda Octavia» отримав пошкодження переднього бампера з лівої сторони.

Згідно письмового пояснення свідка ОСОБА_3, такий 15 червня 2018 року був присутній при оформленні ДТП на автодорозі Київ-Чоп поблизу населеного пункту с. Луб'яне та став свідком того, як в місце вчинення ДТП, яке було огороджено світловідбиваючими конусами та дорожнім знаком, на великій швидкості руху наблизився автомобіль «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1, темного кольору, та здійснив наїзд на два конуси, після чого, не зменшивши швидкості руху і не відреагувавши на жест працівника поліції про зупинку, поїхав далі в сторону м. Миколаєва, збільшуючи швидкість руху.

За результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складено акт (а.с.24), згідно з яким огляд ОСОБА_2 був проведений за допомогою приладу Drager Alcotest №6820 у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів, почервоніння шкіри. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний та становив на момент проведення 0,84‰.

Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.26, 28), такі були присутніми 15 червня 2018 року о 22 год. 56 хв. за адресою: на пл. Ринок, 9, м. Миколаїв, Львівська область, коли працівниками поліції було запропоновано водієві ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, результат якого показав 0,84‰.

На переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп'яніння та керування у такому стані транспортним засобом, а також вчинення ним дорожнього-транспортної пригоди.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційним судом розцінюються критично, оскільки з наданих ним письмових пояснень 15 червня 2018 року, які знаходяться в матеріалах справи, останній пояснив, що їхав на автодорозі Київ-Чоп та щоб уникнути дорожньо-транспортну пригоду зачепив фішку, після чого його затримали працівники поліції.

Під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не встановлено факту порушення працівниками поліції вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Міністерством внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, які б вплинули на обсяг винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, відтак доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Так, згідно з п.6, п.7 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З аналізу наведеної норми вбачається, що проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі проводиться лише у разі, якщо водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі його незгоди з результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №051928 від 15 червня 2018 року ОСОБА_2 по суті порушення пояснив, що «не згідний з тим, що написано в протоколі», однак доказів того, що останній не погоджувався саме з результатами проведеного огляду на стан сп'яніння правопорушником не представлено, а також такі відсутні в матеріалах справи.

З огляду на наведене, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд в медичному закладі.

Окрім того, апеляційний суд не вбачає ознак порушення процедури огляду, що вплинуло на правильність висновків, а саме проведення такого не на місці зупинки транспортного засобу, оскільки з відеозапису нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу відмовився надати документи, а в подальшому представив тільки паспорт та категорично зазначив, що машина не його і він нею не керував, а тому такому було запропоновано поїхати в Миколаївське відділення поліції, про що не заперечив останній.

Також, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про фальсифікацію відеозапису з нагрудних камер працівниками поліції є безпідставними, з огляду на те, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження даного факту, й така обставина не встановлена апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

З огляду на наведене, доводи ОСОБА_2 в частині заперечення вини у порушенні вимог ПДР спростовуються наявними матеріалами справи, а тому не підлягають до задоволення.

Обираючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП та санкції ст.124 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк