АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3128/18Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 33/789/203/18 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 квітня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп..

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 16 лютого 2018 року о 03 год. 08 хв. в м. Тернополі по вул. Шептицького керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» №0295 (повірка дійсна до 04 жовтня 2018 року) та огляду в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 квітня 2018 року, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, винесену із порушенням норм матеріального права, з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, чим порушив його право на захист. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази його належного повідомлення про час та місце слухання справи.

Вважає, невмотивованими та помилковими висновки суду з приводу того, що факт допущення помилки в протоколі щодо невірного зазначення його громадянства та місця проживання не є підставою для направлення матеріалів справи на доопрацювання, оскільки, на його думку, відомості про особу зазначенні в протоколі є першоджерелом ідентифікації особи.

Вважає, невірними є висновки суду першої інстанції з приводу того, що ОСОБА_1 розуміє українську мову та володіє нею, оскільки як вказує будь - яких пояснень 03.04.2018 року в судовому засіданні він не подавав та ділову українську мову не розуміє.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що судом здійснено розгляд справи без його участі, а копію вказаної постанови він не отримав. 29.05.2018 року подав відповідну заяву до канцелярії суду про отримання її копії, але ознайомився з її змістом на інтернет - сайті, що позбавило його можливості оскаржити її у встановлений законом строк.

Представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2, якому ОСОБА_1 доручив відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.03.2018 року захищати його інтереси в суді, в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, заяв про причини неявки у судове засідання не надіслав, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2018 року серії БД № 066939 інспектором роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП мол. лейтенантом поліції ОСОБА_3 зафіксовано факт керування 16 лютого 2018 року о 03 год. 08 хв. в м. Тернополі по вул. Шептицького водієм ОСОБА_1 транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» №0295 та огляду в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Правопорушник відмовився від підпису вищевказаного протоколу та у поясненнях власноручно вказав, що в нього в машині знаходилася особа від якої йшов запах алкоголю, а поліція відчула цей запах алкоголю від нього.

Разом з тим, факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан спяніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5В від 16.02.2018 року, які вказали, що 16 лютого 2018 року близько 03 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул.Шептицького в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки чи в медичному закладі, на що останній в їх присутності категорично відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного спяніння підтверджується також відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції з яких вбачається, що працівниками поліції, в присутності свідків, було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу або в медзакладі ОСОБА_6. Однак, останній від проходження такого огляду відмовився.

З матеріалів справи також вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії БР №842404 від 16 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано винним та накладено стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у розмірі 170 гривень.

Відповідно до рапорту інспектора поліції ОСОБА_7 від 16.02.2018 року, у водія ОСОБА_1 виявлено явні ознаки алкогольного спяніння (різкий запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тощо). Працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння, на що останній відмовився в присутності свідків.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан спяніння, його дії та ознаки спяніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо твердження скаржника про порушення його прав на захист та не повідомлення його про розгляд справи є необґрунтованими.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні 03 квітня 2018 року, вини не визнав, в судове засідання відкладене на 20 та 23 квітня 2018 року не зявився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений. Тому суд, відповідно до ст. 268 КУпАП підставно розглянув справу у його відсутності, враховуючи, що від правопорушника не надходило жодних клопотань.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що він не розуміє українську мову, так як є громадянином ОСОБА_8 Федерації, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорта громадянина ОСОБА_8 Федерації, виданого йому 17.11.2010 року, ОСОБА_1 є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також відповідно до власноручних письмових пояснень ОСОБА_1, викладених ним у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.02.2018 року, відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції, його клопотань долучених до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вільно володіє українською мовою.

Крім того, суд вірно вказав, що сам по собі факт помилкового зазначення в протоколі громадянства та місця проживання правопорушника, не є підставою для направлення матеріалів справи на дооформлення, оскільки вказані недоліки усунуті судом першої інстанції під час розгляду справи по суті та не впливають на встановлення вини особи у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст.33-34 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Оскільки ОСОБА_1 23.04.2018 року участі в судовому засіданні не брав, а зі змістом постанови суду ознайомився 29 травня 2018 року на інтернет-сайті, то відповідно до ст.294 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 квітня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9