П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2018 року м. Київ
Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 02.08.2017, о 23 год. 20 хв., по вул. Ревуцького, 23, в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: поведінка не відповідала обстановці, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук.

Від проходження огляду лікарем на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотесту "Драгер" відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2017 скасувати, як незаконну, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу зазначеного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що працівники поліції, в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння, не забезпечили йому-ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі охорони здоров'я; не відсторонили від керування транспортним засобом, а суд першої інстанції, на спростування або/чи підтвердження його пояснень - не витребував відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.

ОСОБА_1 в чисельні судові засідання суду апеляційної інстанції, будучи належним чином повідомлений, як простою, так і рекомендованою кореспонденцію, 08.11.2017, 13.12.2017, 17.01.2018, 07.02.2018 - не з'явився, при цьому надіслав на адресу Апеляційного суду міста Києва заяву від 29.01.2018, яка надійшла 06.02.2018 щодо розгляду його апеляційної скарги без його участі через складні сімейні обставини.

Отже, неявка ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції для розгляду його апеляційної скарги на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року, при належному його повідомленні - не перешкоджає розгляду провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та додатково надіслані суду апеляційної інстанції дані, у тому числі і відеозапис досліджуваних подій, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції в повній мірі дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, обов'язковість чого передбачає п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 168803 ОСОБА_1 02.08.2017, о 23 год. 20 хв., в м. Києві по вул. Ревуцького, 23, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: поведінка не відповідала обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.п. 1).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноважений особою - інспектором 2 роти 2 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, законність дій якого ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до рапорту інспектора 2 роти 2 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, 02.08.2017, будучи в складі екіпажу "ФОРТ 0202" та патрулюючи Дарницький район, працівниками поліції навпроти будинку № 23 по вул. Ревуцького в м. Києві був зупинений автомобіль НОМЕР_1, який не виконав вимогу д.з. 2.1 д.1 ("Дати дорогу"). ОСОБА_1 попросили пред'явити посвідчення водія та супровідний пакет документів, на що ОСОБА_3 надав тільки реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс загального страхування, без посвідчення водія, мотивуючи це тим, що останній документ забув вдома.

Під час спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_1, було встановлено, що останній мав ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, але останній відмовився від проходження в присутності двох свідків, що і було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського АА 00280. Також було винесено постанову щодо відсутності посвідчення водія.

Після того, як водій ОСОБА_1 був ознайомлений та ним отриманий другий примірник постанови та протоколу про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 зачинив автомобіль та пішов у невідомому напрямку (а.п. 2).

Матеріали провадження містять пояснення понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 02.08.2017, відповідно до змісту яких вони були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Драгер" та (а.с. 3).

Судом апеляційної інстанції було витребувано та переглянуто відеозапис подій за участі водія ОСОБА_1 на місці його зупинки працівниками поліції під час керування автомобілем НОМЕР_1, 02.08.2017 о 23 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Ревуцького, 23, щодо перебігу процедури встановлення перебування водія в стані алкогольного сп'яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків-понятих відмовився від проходження медичного огляду як за допомогою приладу "Драгер", так і в закладі охорони здоров'я у лікаря-нарколога.

Запис є безперервним і сумнівів в його автентичності не викликає.

Даний запис спростовує і надіслані на адресу Апеляційного суду міста Києва пояснення від імені ОСОБА_6 від 15.01.2018, які за своїм змістом не відповідають відеозапису та є явно надуманими.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи ОСОБА_1 про порушення процедури його огляду, не відсторонення його від керування транспортним засобом, оскільки по справі об'єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані вимоги, викладені в ст. 266 КУпАП, що, крім відеозапису, підтверджено письмовими поясненнями свідків-понятих, які крім того, виходячи зі змісту відеозапису, стверджували, що чують, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння як за допомогою приладу "Драгер", так і в медичній установі, але він відмовляється пройти такий огляд.

Пункт 1.5 Загальних положень Правил дорожнього руху України передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

А тому, за наявності видимих ознак незвичності в поведінці ОСОБА_1 задля запобігання можливої небезпеки для руху працівниками патрульної поліції на виконання вимог закону і було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння (впливу наркотичних чи токсичних речовин), від чого останній відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який ніяким чином не стосується дійсного перебування водія в стані алкогольного сп'яніння або перебування під впливом наркотичних засобів чи токсичних речовин, що заборонено п.п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Але при цьому слід відмітити, що поведінка ОСОБА_1 була незвичайною, що і слугувало для працівників поліції підставою запропонувати пройти йому огляд на стан алкогольного сп?яніння.

Дослідивши всі докази по справі, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька