П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

представника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - захисника Хомік О.В.,

особи, за заявою якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_3,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно з постановою суду, 27 липня 2018 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, вчинив словесну сварку з дружиною ОСОБА_3, в ході якої висловлював образи та погрози на її адресу, чим вчинив насильство психологічного характеру.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що надійшла до Апеляційного суду міста Києва, вважаючи постанову необґрунтованою та незаконною, просить її скасувати, а провадження щодо нього-ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що місцевим судом не взято до уваги той факт, що його-ОСОБА_1. дії, які мали місце 27 липня 2018 року, не містять складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як-то зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в протоколі не викладені ознаки складу вказаного правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не було з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 посилається і на те, що в його сім'ї 27 липня 2018 року між ним та дружиною-Олексенко Д.О. виникла конфліктна ситуація/спір, що виникають у кожній сім'ї та які не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків в сім?ї.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Хомік О.В., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги щодо скасування постанови Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року та прийняття нової, якою закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з чим погодилася і потерпіла ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже суд може розглянути справу тільки в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, за вказаним у ньому матеріальним законом і тільки стосовно тієї особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 в повній мірі не дотримані.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 190781 від 31 липня 2018 року, ОСОБА_1 27 липня 2018 року, близько 11 год. 45 хв., за адресою: АДРЕСА_1, вчинив словесну сварку на побутовому ґрунті з дружиною ОСОБА_3 (а.с. 1).

Як указує диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідальність за вказаним законом настає у разі умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Жодної ознаки з вказаних дій чи бездіяльності, що можуть тягнути за собою відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - в протоколі про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_1 не вказано, а суд першої інстанції, визнавши доведеним висловлювання ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3 образ та погроз, чому дав оцінку як вчинення психологічного характеру, - явно вийшов за межі обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо вчинення ОСОБА_1 словесної сварки на побутовому ґрунті з дружиною ОСОБА_3, що є неприпустимим і тягне за собою безумовне скасування постанови суду першої інстанції з ухваленням нової постанови.

Як пояснив ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанціях, 27 липня 2018 року між ним та дружиною - ОСОБА_3 відбулась дискусія, словесне протистояння на побутову тему щодо з?ясування питань належного виховання та догляду за їх малолітньою дитиною.

Категорично заперечував наявність сварки, конфлікту, скандалу, погроз, тощо між ним-ОСОБА_1 та його дружиною, і вважав, що відбулася розмова між ними в звичайній сімейній обстановці, під час чого навіть не прокинулась дитина, яка спала в цій же кімнаті.

Зазначає, що викладене в постанові суду першої інстанції відносно викинутих речей за вікно - явно не відповідає дійсності, а інші викладені в постанові пояснення дружини ОСОБА_3 явно перебільшені.

Вказує і на те, що збитків майнового характеру чи шкоди психічному здоров?ю під час сварки завдано не було, а тому, все в сукупності, вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції не заперечила обставин, викладених в постанові суду першої інстанції, а саме в частині того, що 27 липня 2018 року між нею та її чоловіком-ОСОБА_1. виник спір з приводу сніданку їх малолітньої дитини, яка в цей час була на прогулянці разом із її свекром.

Вказує ОСОБА_3 на те, що можливо саме в запалі сварки вона і викликала наряд поліції, чого робити не треба було.

Вважає, що її дії, спрямовані на виклик поліції, були обумовлені її психологічно-ранимим станом після пологів, які мали місце за три місця до означених подій. Гадала, що у працівників поліції відбудеться тільки розмова з її чоловіком з виховною метою, і не думала, що буде складений протокол про адміністративне правопорушення та матеріали будуть направлені до суду.

Послалася, що досліджувані судом події минулого, вона на даний час оцінює по іншому, на теперішній час у неї відсутні непорозуміння з чоловіком, а тому просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутності в діях її чоловіка-ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За наведеним в сукупності, слід прийти до висновку про необхідність закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з урахуванням позиції сторін у провадженні та повноважень суду апеляційної інстанції.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_1, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька