Справа № 203/68/18
Провадження № 3/0203/132/2018
ПОСТАНОВА

іменем України

25.04.2018 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянки України, працюючої директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТОРМА 2», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, яка притягується за ч. 3 ст. 41 КУпАП,

встановив:

Посадовою особою відділу з додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, в якому зазначено, що у період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2017 року за місцем здійснення діяльності ТОВ «ВТОРМА 2», яке знаходить за адресою м. Дніпро, вул. Войцеховича, буд. 53, ОСОБА_1 було порушено вимоги статуту не забезпечено дотримання вимог законодавства України, а саме нею було фактично допущено до роботи без оформлення трудових відносин працівників, чим було порушено вимоги ч.1, 3 ст. 24 КЗпП України.

Для розгляду справи ОСОБА_1 не зявилась, про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена, шляхом на її та адресу підприємства судових повісток, причини неявки суду не відомі. В протоколі ОСОБА_1 зазначила, що не згодна із актом перевірки.

Дослідивши матеріали даної справи, слід дійти висновку, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Диспозицією статті 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

До матеріалів справи було надано цивільно-правовий договір № 12/05-2017 від 12 травня 2017 року укладений між ТОВ «Вторма 2» в особі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за умовами якого ОСОБА_2 зобовязалась за завданням ТОВ «Вторма 2» в особі ОСОБА_1 здійснити первинний облік первинної документації та формувати звіти, акти прийому видачі виконаних робіт від 25 травня 2017 року, цивільно правовий договір № 03/01-17 від 01 січня 2017 року укладений між ТОВ «Вторма 2» в особі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за умовами якого ОСОБА_3 зобовязався за завданням ОСОБА_1 здійснювати сортування та вантаження-вивантаження макулатури та акти прийому видачі виконаних робіт від 25 січня 2017 року та 31 січня 2017 року.

Диспозицією ч. 3 ст. 41 КУпАП, як адміністративне правопорушення визначено фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього прав. Виходячи з положень КЗпП України та ЦК України, реалізувати своє право на працю можна шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

КЗпП України у ст. 21 визначає поняття трудового договору. Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За трудовим договором працівник знаходиться із роботодавцем у тривалих відносинах і зобов'язаний виконувати будь-яку роботу в межах своєї професії, спеціальності, кваліфікації і посади. Роботу працівника має організовувати роботодавець, створюючи необхідні умови для виконання роботи, забезпечуючи його всім необхідним. Під час виконання робіт за трудовим договором - роботодавець зобов'язаний забезпечити працівникові умови праці, передбачені чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договорами. Працівник має право на охорону праці. У разі не гарантування безпечних умов праці робітник має право відмовитися від виконання роботи без настання для нього яких-небудь негативних наслідків.

За цивільно-правовими договорами Виконавець зобов`язується виконати на свій страх і ризик визначену роботу за завданням замовника.

Під час укладання цивільно-правових договорів процес праці виконавця не регламентується. Підрядник сам організовує свою роботу, визначає час початку і закінчення щоденної роботи, розподіляє час роботи і її тривалість на свій розсуд. У випадку виконання завдання за договором цивільного права процес праці та умови її застосування перебувають за межами зобов'язальних правовідносин. Праця слугує тут лише способом виконання зобов'язань. Натомість працівник за трудовим договором у процесі виконання трудової функції має дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, встановлених на підприємстві, в організації чи установі роботодавця. Тобто працівник зобов'язаний дотримуватися режиму робочого часу, починати роботу у встановлений власником час і закінчувати роботу не раніше часу, зазначеного в правилах внутрішнього трудового розпорядку. За цивільно-правовими договорами встановлюється тільки кінцевий термін виконання завдання.

Враховуючи роз'яснення Мінпраці та соціальної політики України від 11.03.2002 року №06/2-4/452 та від 26.12.2003 №067/1-4/2008 основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою укладання договору підряду є отримання певного матеріального результату. Тобто, за цивільно-правовим договором процес праці не регламентується: працівник не зараховується до штату, не видається наказ про його прийняття на роботу, не вноситься запис до трудової книжки і на нього не поширюється дія внутрішнього трудового розпорядку. Цивільно-правовий договір завжди оформляється письмово, з вказівкою конкретної роботи, завдання, замовлення.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На цей час наведені вище цивільно-правові договори недійсними не визнані, у звязку з чим немає підстав стверджувати, що вони є прихованою формою трудових договорів.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 правомірно укладала з фізичними особами договори про надання послуг, наявний акт здачі-приймання робіт, що є ознакою цивільно-правового договору, слід дійти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1631, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скарга, на постанову подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.В. Єдаменко