Справа № 359/8727/18
Провадження № 3/359/3291/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М. розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за участю прокурора Добривечір К.В., адміністративний матеріал, що надійшов від Національної поліції України Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого начальником зміни відділу обслуговування багажу служби наземного обслуговування у ДПМА «Бориспіль», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії СК № 767864, виданий Бориспільським МРВ ГУМВС України в Київській області 13.01.1998 року, реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника зміни відділу обслуговування багажу служби наземного обслуговування ДПМА «Бориспіль», являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, згідно пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, в установлений законом термін не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Відповідно до наказу ДПМА «Бориспіль» від 31.10.2013 № 11-07/1-1133п, ОСОБА_1 з 01.11.2013 призначено на посаду начальника зміни ВОБ СНО ДПМА «Бориспіль».

Поряд з цим, працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні, виробничі або технічні функції, визнаються посадовими особами лише за умови, якщо разом із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обовязки.

ОСОБА_1 згідно з своїми посадовими обовязками, які викладені в посадовій інструкції начальника зміни ВОБ СНО ДПМА «Бориспіль» від 23.03.2018 № 24-05/1-41 (редакція 05) є посадовою особою «ДПМА «Бориспіль», наділений та виконує в межах своєї компетенції організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в тому числі щодо здійснення керівництва ділянкою роботи, тощо.

Згідно п. 1.2 Інструкції посада начальника зміни ВОБ СНО ДПМА «Бориспіль» - відноситься до категорії персоналу «керівник».

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними рішенням НАЗК від 18.08.2016 № 1) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: 1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з пунктом 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог та форми. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Реєстрація автомобілів проводиться у відповідності до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388. Цей Порядок є обовязковим для всіх юридичних осіб та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів.

Встановлено, що у територіальному сервісному центрі МВС № 8046 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 27.04.2017 №573, укладеного між ТОВ «ОСОБА_2 МЕГАПОЛІС» (продавець) в особі начальника відділу продажів автомобілів SUZUKI ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (покупець), та актом приймання-передачі транспортного засобу №160517/4 від 16.05.2017 право власності на транспортний засіб SUZUKI SX4 1.6 L 4 WD GL 5MT 2017 року випуску, червоного кольору, № кузова TSMJYB22S00535998, перейшло до останнього.

Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору ціна транспортного засобу визначена продавцем і складає 509 000 (пятсот девять тисяч) гривень.

Актом приймання-передачі транспортного засобу №160517/4 від 16.05.2017 та видаткової накладної № MI 002278 від 16.05.2017 на суму 509 тис. грн.. отриманих від покупця ОСОБА_1 продавцем ТОВ «ОСОБА_2 МЕГАПОЛІС», право власності на автомобіль перейшло від продавця до покупця, про що свідчить повна оплата вартості товару згідно договору купівлі-продажу автомобіля від 27.04.2017 № 573 покупцем і відсутності з його боку будь-яких зауважень, а з боку покупця будь-яких претензій до покупця щодо повного розрахунку. Таким чином право власності на вказаний автомобіль перейшло 16.05.2017 до ОСОБА_1

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну працездатну особу на станом 01 січня 2017 року в сумі 1600 грн.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6КУпАП настає за умови неповідомлення або несвоєчасного повідомлення у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, тобто перевищує суму (1600 х 50 = ) 80 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1, уклавши зазначений договір купівлі-продажу транспортного засобу та підписавши акт приймання-передачі, набув його у власність загальна вартість якого становить 509 000 (пятсот девять тисяч) гривень і становить 318,1 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», тому у нього виник обовязок, передбачений цією нормою, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК, а тому у ОСОБА_1, виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 00 год. 00 хв. 17.05.2017 по 23 год. 59 хв. 26.05.2017.

Установлено, що відповідно до публічної частини Реєстру оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), ОСОБА_1 взагалі не подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а вказав їх лише при заповнюванні щорічної декларації за 2017 рік (17.01.2018) в розділі 6. (цінне рухоме майно транспортні засоби) автомобіль легковий SUZUKISX4, рік випуску 2017, дата набуття права власності 16.05.2017, вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування у сумі 504000 грн., інформація щодо прав на майно власність ОСОБА_1, тобто підтвердив факт придбаного майна на вказану суму.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1, обіймаючи посаду обіймаючи посаду начальника зміни відділу обслуговування багажу служби наземного обслуговування ДПМА «Бориспіль», являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, в установлений законом термін не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме про придбання майна (автомобіля) загальною вартістю 509 000 (пятсот девять тисяч) гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати зазначену декларацію через мережу Інтернет у будь-якому місці. Але оскільки останній є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного із корупцією, перебуваючи на посаді начальника зміни ВОБ СНО ДПМА «Бориспіль», то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця знаходження зазначеного підприємства, а саме: Київська область, с. гора, вул. Бориспіль-7.

Датою вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, є дата не пізніше якої субєкт декларування, повинен був подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00 год. 00 хв. 27.05.2017.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є дата зібрання усіх матеріалів перевірки та подання рапорту про виявлення всіх необхідних ознак складу правопорушення.

У судовому засіданні особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не визнав, пояснив, що ним приблизно всередині 2009 року в автосалоні був придбаний автомобіль «Шевроле Такума». В подальшому, з метою придбання більш нового автомобіля ним вказаний транспортний засіб було виставлено на продаж в Торговий дім «Ніка», який був оцінений згідно Договору комісії від 12.05.2017 року у 105 000 грн. Зазначив, що у вищезазначеному салоні ним раніше був укладений Договір купівлі-продажу автомобіля «Сузукі». 27.04.2017 року, він вніс 5000 грн. задатку, а решту коштів у сумі 504 000 грн. він був зобовязаний заплатити під час отримання автомобіля. Вищезазначені 105 000 грн. він на руки не отримував, а вони були перераховані за рахунок вартості автомобіля «Сузукі». Загальна сума, яку він заплатив була 509 000 грн. 17.01.2018 року, подаючи щорічну електронну декларацію, в п. 6 (транспортні засоби) зазначив, що автомобіль марки «Сузукі» ним було придбано 16.05.2017 року за суму 504 000 грн. Пояснив, що вказана помилка виникла при заповненні декларації через те, що він забув про авансовий платіж у сумі 5000 грн. Про те, що необхідно було подати повідомлення про зміну у майновому стані на протязі 10 діб він не знав і його ніхто про це не попередив. Додатково наголосив, що умислу на недостовірність наданих ним даних у нього не було.

Прокурор Добривечір К.В. протокол про адміністративне правопорушення №452 повязаного з корупцією, згідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підтримав у повному обсязі, та просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу ДПМА «Бориспіль» від 31.10.2013 року № 11-07/1-1133п, обіймає посаду начальника зміни відділу обслуговування багажу служби наземного обслуговування ДПМА «Бориспіль».

Поряд з цим, працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні, виробничі або технічні функції, визнаються посадовими особами лише за умови, якщо разом із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обовязки.

ОСОБА_1 згідно з своїми посадовими обовязками, які викладені в посадовій інструкції начальника зміни ВОБ СНО ДПМА «Бориспіль» від 23.03.2018 № 24-05/1-41 (редакція 05) є посадовою особою «ДПМА «Бориспіль», наділений та виконує в межах своєї компетенції організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в тому числі щодо здійснення керівництва ділянкою роботи, тощо.

Згідно з п. 1.2. Інструкції посада начальника зміни ВОБ СНО ДПМА «Бориспіль» - відносить до категорія персоналу «керівник».

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно з пунктом 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог та форми. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Реєстрація автомобілів проводиться у відповідності до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388. Цей Порядок є обовязковим для всіх юридичних осіб та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів.

Судом встановлено, що у територіальному сервісному центрі МВС № 8046 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 27.04.2017 №573, укладеного між ТОВ «ОСОБА_2 МЕГАПОЛІС» (продавець) в особі начальника відділу продажів автомобілів SUZUKI ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (покупець), та актом приймання-передачі транспортного засобу №160517/4 від 16.05.2017 право власності на транспортний засіб SUZUKI SX4 1.6 L 4 WD GL 5MT 2017 року випуску, червоного кольору, № кузова TSMJYB22S00535998, перейшло до останнього.

Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору ціна транспортного засобу визначена продавцем і складає 509 000 (пятсот девять тисяч) гривень.

Актом приймання-передачі транспортного засобу №160517/4 від 16.05.2017 та видаткової накладної № MI 002278 від 16.05.2017 на суму 509 тис. грн.. отриманих від покупця ОСОБА_1 продавцем ТОВ «ОСОБА_2 МЕГАПОЛІС», право власності на автомобіль перейшло від продавця до покупця, про що свідчить повна оплата вартості товару згідно договору купівлі-продажу автомобіля від 27.04.2017 № 573 покупцем і відсутності з його боку будь-яких зауважень, а з боку покупця будь-яких претензій до покупця щодо повного розрахунку. Таким чином право власності на вказаний автомобіль перейшло 16.05.2017 до ОСОБА_1

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну працездатну особу на станом 01 січня 2017 року в сумі 1600 грн.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6КУпАП настає за умови неповідомлення або несвоєчасного повідомлення у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, тобто перевищує суму (1600 х 50 = ) 80 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1, уклавши зазначений договір купівлі-продажу транспортного засобу та підписавши акт приймання-передачі, набув його у власність загальна вартість якого становить 509 000 (пятсот девять тисяч) гривень і становить 318,1 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», тому у нього виник обовязок, передбачений цією нормою, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК, а тому у ОСОБА_1, виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 00 год. 00 хв. 17.05.2017 по 23 год. 59 хв. 26.05.2017.

Відповідно до публічної частини Реєстру оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), ОСОБА_1 взагалі не подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а вказав їх лише при заповнюванні щорічної декларації за 2017 рік (17.01.2018) в розділі 6. (цінне рухоме майно транспортні засоби) автомобіль легковий SUZUKISX4, рік випуску 2017, дата набуття права власності 16.05.2017, вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування у сумі 504000 грн., інформація щодо прав на майно власність ОСОБА_1, тобто підтвердив факт придбаного майна на вказану суму, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Склад правопорушення це наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 р., зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

З огляду на вище викладене, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із вищезазначених норм законодавства, завжди характеризується умисною формою вини.

Доводи ОСОБА_1 зазначені ним під час надання пояснень в ході судового розгляду, про відсутність в нього прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, 17.01.2018 року подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік із значенням відомостей щодо придбаного автомобіля марки Suzuki» в розмірі 504 000 гривень.

Однак, як зазначив ОСОБА_1 під час судового засідання, він допустив помилку вказавши суму покупки 504 000 грн., замість 509 000 грн. лише по причині того, що забув указати авансовий платіж, який ним був зроблений у сумі 5000 грн.

Таким чином, ще до моменту виявлення цього факту працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_1 вже було повідомлено про придбання ним транспортного засобу в своїй щорічній декларації за 2017 рік, та інформацією, оприлюдненої на офіційному сайті: https://portal.nazk.gov.ua. Це в свою чергу вказує на те, що ОСОБА_1 не своєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, помилково, через необізнаність. Оскільки саме автомобіль марки «Suzuki», моделі «SX4», відображено у його щорічній електронній декларації, а тому свідчить про наявність вини особи у формі необережності, що, у даному випадку, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу, що під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_1 мотивів, спрямованих на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки, ним ще до моменту виявлення цього факту працівниками правоохоронних органів, вже було повідомлено про придбання транспортного засобу в своїй щорічній декларації за 2017 рік.Це в свою чергу додатково свідчить про відсутність в нього умислу на приховування факту придбання транспортного засобу.

Ці обставини в сукупності вказують на те, що а ні у протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в матеріалах справи не наведено обґрунтування та доказів на підтвердження суб'єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.

Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 06.10.2010 року, справа 1-27/2010, з обєктивної сторони корупційне правопорушення характеризується також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким субєкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що висновки старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_4, про вину ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа правоохоронного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останнього.

Оцінюючи матеріали справи, встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на порушення вимог фінансового контролю, які полягають в несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані, а тому в його діях відсутня суб'єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього, суд звертає увагу, що в працівників Департаменту захисту економіки Національної поліції України відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_5 повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Департаменту захисту економіки Національної поліції України та інше.

Слід зазначити, що згідно Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, серед інших, боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування, протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 р., цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто, з урахуванням поняття «субєкт декларування», зазначений у ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», даний Порядок визначає субєктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані субєктів декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін субєктом декларування.

Верховний Суд України в своїй постанові від 11.04.2018 р. справа № 814/886/17, також наголосив, що на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 N 1 "Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції" (Рішення N 1) розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII) належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом (Закон N 1700-VII), контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII), контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII).

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Будь-які органи (юридичні особи) Національної поліції України, до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб'єктів декларування не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції. Посадовці Національної поліції, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення. Але усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію та не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, тільки НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Таким чином, посадові особи правоохоронних органів здійснюючи перевірку особи, як субєкта декларування, та складаючи протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, виходять за межі своїх повноважень, та діють по за межами діючого законодавства.

За таких обставин обраний Департаментом захисту економіки Національної поліції України спосіб отримання інформації з визначених у запиті правових підстав, по суті, свідчить про проведення перевірки поданої ОСОБА_1 декларації, що не передбачено чинним законодавством та слід розцінювати як намагання правоохоронців ініціювати збір інформації у не передбачений законом спосіб та фактичне перебирання на себе повноважень державних органів, уповноважених на здійснення функцій контролю у сфері запобігання та протидії корупції. Органи національної поліції не мали права збирати документи у той спосіб та порядок, як це було ними зроблено, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі. Тому вказані документи не можуть прийматися судом для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, визначеного ч. 2 ст. 172-6 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, ч. 2 ст. 172-6, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк