Справа №705/4745/18
3/705/1888/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року місто Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю секретаря судового засідання Власової Т.Ю., прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_1, особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, справу про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, начальника нижнього складу Державного підприємства «Уманське лісове господарство», зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов протокол №ГР 306277 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, складений 31 жовтня 2018 року оперуповноваженим управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 У протоколі зазначено, що ОСОБА_2, будучи начальником нижнього складу Державного підприємства «Уманське лісове господарство», будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 16.11.2017 року одержав дохід від ОСОБА_5 від відчуження обєкта рухомого майна автомобіля «ВАЗ-212140» 2012 року випуску, у сумі 181 тисяча 400 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 01 січня 2017 року (тобто суму 80000 гривень), та в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону, без поважних причин, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції, про суттєві зміни у його майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор вважав, що матеріалами справи доведена винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, зазначив, що ОСОБА_2 на надав суду доказів того, чи повідомляв він НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані чи не повідомляв, і просив накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 1700 гривен.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він не памятає, чи повідомляв він НАЗК після продажу автомобіля про суттєві зміни у своєму майновому стані чи не повідомляв. Підтвердив, що продаж автомобіля за ту ціну, яка вказана у протоколі, мав місце, так як ці відомості відображені у декларації за 2017 рік.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні просив закрити справу відносно ОСОБА_2 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилався на те, що у ОСОБА_2 не було умислу на неподання відомостей про суттєві зміни у майновому стані, що у справі відсутні належні докази наявності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, що перевірка наявності порушення проведена не НАЗК, яка повинна таку перевірку проводити. Крім того, певну перевірку проводили органи прокуратури, які не мали на це повноважень.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя, заслухавши доводи прокурора, пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, доводи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи та матеріали, прийшов до висновку, що особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, а також прокурором у судовому засіданні, не надано допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

До протоколу долучено роздруківки результату пошуку та декларації з публічної веб-сторінки Єдиного державного реєстру декларацій, з яких неможливо достовірно ідентифікувати особу, якою було подано таку декларацію, так як роздруківка містить посилання на конфіденційну інформацію. Крім того, є незрозумілим походження таких роздруківок (ким і коли вони виконані), їх відповідність даним, які офіційно розміщені на сайті НАЗК. Вказані роздруківки взагалі не являються документами, які в розумінні статті 251 КУпАП можуть бути доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 11 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що до повноважень Національного агентства належать: …9) забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або повязані з корупцією правопорушення.

Тобто, єдиним органом, яки міг надати достовірну інформацію про те, чи повідомляв ОСОБА_2 Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані чи не повідомляв, являється саме Національне агентство з питань запобігання корупції.

ОСОБА_2 у своєму поясненні, яке він надав в суді, зазначив, що він не памятає, чи повідомляв НАЗК після продажу автомобіля про суттєві зміни у своєму майновому стані, чи ні.

Жодного доказу, який би підтверджував факт неповідомлення ОСОБА_2 про суттєві зміни у своєму майновому стані у справі немає, хоча обовязок доказування покладено на особу, уповноважену на складання протоколу. Справа не містить офіційної інформації з НАЗК, з якої можливо було б достовірно встановити факт неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Крім того, в матеріалах справи наявні відомості з Уманської ОДПІ про доходи, отримані ОСОБА_2 Вкаазні відомості надані на запит керівника Уманської місцевої прокуратури, який при наданні запиту керувався положеннями ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корпуції», ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Проте, положення КУпАП, Закону України «Про запобігання корупції», «Про прокуратуру» не надають повноважень прокурору здійснювати спеціальні заходи, у тому числі шляхом надання запитів, повязані із виявленням фактів корупційних правопорушень.

Стаття 23 Закону України «Про прокуратуру», на яку посилався керівник прокуратури, врегульовує виключно таку функцію органу прокуратури як представництво інтересів громадянина або держави в суді. Частина 7 вказаної статті, згідно якої, у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобовязаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження, також не може стосуватись інших сфер діяльності прокурора, ніж та, яка повязана виключно з представництвом інтересів громадянина або держави в суді.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні допустимі та достатні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані у визначені для такого повідомлення строки, суддя приходить до висновку, що матеріалами справи не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Пункт 1 частини 1 ст.247 КУпАП визначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Стаття 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи те, що матеріалами справи та у судовому засіданні не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 172-6, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, а також прокурором, виключно у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя О.В.Корман