АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/8009/17 Головуючий 1-ї інстанції: Музиченко В.О.
Провадження № 33/790/586/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року. м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи, що притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вказано в постанові районного суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 81 від 14.11.2017 року, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме заниження податкових зобовязань у сумі 2 867,52 грн., в тому числі за вересень 2015 року 1 132,8 грн., за жовтень 2015 року 1 734,72 грн., завищено податкових кредит на загальну суму 571 665,89 грн., в тому числі за грудень 2014 року 41 033,19 грн., січень 2015 року 73 600,86 грн., лютий 2015 року 131 672,94 грн., березень 2015 року 325 359,08 грн., заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 574 534 грн., в тому числі за грудень 2014 року 37 789 грн., січень 2015 76 845 грн., лютий 2015 року 131 673 грн., березень 2015 року 239 014 грн., вересень 2015 року 87 478 грн., травень 2016 року 1 735 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судову постанову як таку, що є незаконною та необґрунтованою, а провадження закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що судом не встановлено та не доведено його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, не надано оцінки його поясненням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість особи, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_2 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

У звязку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено 14.11.2017 року районний суд закрив провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163 -1 КУпАП в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Однак не зазначив на підставі якого пункту ст. 247 КУпАП закрито провадження по справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В силу вимог ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

У звязку з вищевикладеними обставинами, необхідно змінити постанову суду першої інстанції та доповнити перший абзац резолютивної частини постанови фразою наступного змісту «на підставі вимог п. 7 ст. 247 КУпАП».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2018 року змінити в резолютивній частині та доповнити перший абзац резолютивної частини постанови фразою наступного змісту: «на підставі вимог п. 7 ст. 247 КУпАП».

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_3