ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року місто Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Комарова І.О. розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого у Головному управлінні Служби безпеки України в Донецькій та Луганських областях, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, 04 серпня 2018 року о 00 год. 52 хв., в м. Маріуполі по вул. Італійській, 116 ОСОБА_2 керував транспортним засобом «VOLVO S 40», державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проведення огляду для визначення стану сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу відмовився у присутності двох свідків. У лікаря-нарколога пройшов тест на стан сп'яніння за допомогою Alkotest Drager, результат 1,65 %, але від повного обстеження відмовився в кабінеті лікаря-нарколога, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Зазначає про те, що з постановою суду першої інстанції не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_2 та його захисник Комаров І.А. були сповіщені належним чином про місце та час розгляду справи, однак захисником в день розгляду справи, а саме 30 жовтня 2018 року, було надано клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки його підзахисний знаходиться на стаціонарному лікуванні та прибути у судове засідання не може. Судом першої інстанції дане клопотання до уваги прийнято не було та справу розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який бажав прийняти участь у розгляді адміністративної справи.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2 суд першої інстанції порушив його права в адміністративному процесі, передбачені ст. 268 КУпАП, і позбавив можливості надати свої докази та пояснення.

За таких обставин постанова районного суду як незаконна підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову місцевого суду, за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд приймає нову постанову.

Перевіривши матеріали адміністративної справи встановлено, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_2, оскільки, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 04 серпня 2018 року, а тому на теперішній час сплинув тримісячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у разі пропущення тримісячного терміну, який рахується від зафіксованої у протоколі дати виявлення правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень, скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих