Провадження № 33/824/1120/2018 Суддя в 2-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ФОП ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 гривень;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, працюючи ФОП ОСОБА_2, що за адресою АДРЕСА_2, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме: у порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, не оформив трудові відносини з ОСОБА_4 з 29.06.2018 по 06.09.2018, яка працювала у останнього в дитячій кімнаті «Тарзанія» інструктором.

У апеляційній скарзі захисника ОСОБА_3 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства у відсутність ОСОБА_2, який про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений не був. Вважав, що проведений судовий розгляд у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Вважав, що з об'єктивної сторони діяння, яке поставлено у вину ОСОБА_2, не містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки знаходиться поза межами його об'єктивної сторони. Окрім цього, захисник указав на те, що в основу доказування правопорушення, фактично були покладені лише пояснення ОСОБА_4, які були одержані без роз'яснення останній положень ст.63 Конституції, а також те, що ці пояснення не були перевірені судом у ході розгляду справи. Просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи єдиним прямим доказом винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, стали пояснення ОСОБА_4, які були відібрані інспектором праці ОСОБА_5, які лягли в основу акту № КВ 1075/32/АВ від 06.09.2018 року та на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення. Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП суддя місцевого послався на ці пояснення та зазначений вище акт перевірки. Між тим, у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_4 заперечила факт роботи у ФОП ОСОБА_2 без оформлення трудових відносини з 29.06.2018 року. За цей час вона періодично проживала у іншій місцевості, а роботу фактично розпочала із 27.08.2018 року. Захисником ОСОБА_3 суду надана копія заперечення ОСОБА_4 на її пояснення, що були відібрані інспектором праці БортянимБ.П., адресовані начальнику Головного управління Держпраці у Київській області Семчуку Р.І., де вона заперечувала факт трудових відносин із ФОП ОСОБА_2 із 29.06.2018 року.

Оцінюючи ці пояснення, суд зважає на те, що відповідно до практики ЄСПЛ, викладеної у рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Карелін проти Російської Федерації», «Швидка проти України» та інших, а також відповідно до рішення Конституційного суду України № 10-рп/2011 від 11.10.2011 року справу про адміністративне правопорушення необхідно розглядати за процедурою, яка передбачена для кримінального провадження. У звязку із цим, суд, при оцінці пояснень ОСОБА_4 суд застосовує положення ч.4 ст.95 КПК України, відповідно до яких судом обґрунтовуються свої висновки виключно тими доказами, які були безпосередньо ним сприйняті. У звязку із цим суд приймає пояснення, які були дані ОСОБА_4 суду апеляційної інстанції, у яких вона заперечували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Тобто, пояснення ОСОБА_4 не є доказом, яким доводиться вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП. Інших доказів, які би доводили його винність у вчиненні зазначеного адміністративного у цій справі не зібрано.

У зв'язку із викладеним суд вважає за необхідне постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУаАП, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП закрити за відсутністю події цього адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк