Справа № 464/1604/18 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 33/783/688/18 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року. Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1, за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 30 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 30.05.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 05.03.2018 року о 18:00 год. на 434 км автодороги М-06 Київ-Чоп, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України, огляд на стан алкогольного спяніння проводився в медичному закладі.

На дану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. При цьому ОСОБА_3 вважає постанову суду необґрунтованою та постановлено на основі неповного та необєктивного розгляду, викладені в ній та протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини справи не відповідають дійсності та перебігу подій, що мали місце насправді.

Крім цього, апелянт вказує, медичний огляд щодо виявлення в нього стану алкогольного спяніння було проведено з порушенням вимог законодавства, оскільки такий не проводився на місці зупинки транспортного засобу, а в медичному закладі результат огляду, на його думку, був сфальсифікований.

Розглянувши матеріали справи № 464/1604/18, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БД № 048756 від 05.03.2018 року, де ОСОБА_3 дав пояснення: «керував автомобілем, 04.03.2018 року вживав алкоголь» (а.с.1), результатом газоаналізатора «Драгер» від 05.03.2018 року, згідно з яким в організмі ОСОБА_3 виявлено алкоголь в кількості 1.19 проміле, огляд проводився лікарем Радивилівської РЛ Рівненцької області (а.с.2), медичним висновком від 05.03.2018 року (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 05.03.2018 року, в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.4, 5), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.24), письмовою розпискою ОСОБА_3 від 05.03.2018 року, у якій останній зобовязується не керувати автомобілем до повного свого витверезіння (а.с.6).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_3 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги покликання апелянта про те, що він не здійснював керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, і такі розцінює як форму захисту та не знаходить в матеріалах справи доказів на їх підтвердження.

Огляд ОСОБА_3 на виявлення стану алкогольного спяніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме в медичному закладі після відмови проходження такого на місці зупинки транспортного засобу.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_3, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 30 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1