2 липня 2018 року місто Київ
в с т а н о в и в :
Цією постановою ОСОБА_3 визнано винуватим у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння та відмові від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, яке він вчинив о 1730 годині 27 березня 2018 року по вул. Антоновича у місті Києві, керуючи транспортним засобом MAZDA д.н.з. НОМЕР_1.
Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що фактично він вказаним транспортним засобом того дня не керував починаючи з 1000 години, автомобіль перебував на парковці зі вказаного часу, до автомобіля він підійшов для того, щоб забрати особисті речі, за кермо не сідав і не збирався того робити.
Звертає апелянт увагу на те, що на диску із записом з нагрудної камери відеоспостереження патрульного відсутні відомості про те, щоб він саме о 1730 годині 27 березня 2018 року керував транспортним засобом; відсутні на цьому диску і записи щодо пропозиції проходити медичний огляд у спеціалізованому медичному закладі.
Письмові пояснення свідків не доводять вчинення ним адміністративного правопорушення,бо являють собою заздалегідь надруковані ідентичні відомості, в які внесено тільки дані про цих свідків та ОСОБА_3, до того ж, вказаний у них час запрошення в якості свідків - 1748 година - не співпадає з часом складення самого протоколу про адміністративне правопорушення, який складено на 8 хвилин раніше.
Справа № 33/796/1633//2018
Категорія: ст. 1304 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Педенко А.М.
На цих підставах апелянт просить оскаржену постанову суду першої інстанції скасувати і закрити справу щодо нього за відсутністю в його діях кладу адміністративного правопорушення.
В апеляційному засіданні ОСОБА_3 та його захисник - адвокат Александров Д.О. апеляційні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним вище, та надали додаткові докази - письмові пояснення самого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6
Заслухавши пояснення апелянта та його захисника, дослідивши матеріали справи і додатково надані докази, визнаю наступне.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді цієї справи судом першої інстанції цих вимог в повній мірі не дотримано, фактичні обставини справи достатньо повно не встановлено, як не були вони належним чином встановлені і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3
Так, перегляд відеозаписів з нагрудної камери патрульного поліцейського показує, що зафіксовані в цих записах події відбувалися 27 березня 2018 року в період часу з 1926 по 1939 годину і з 1950 по 1953 годину ( а. с. 4, конверт), тим часом як сам протокол про адміністративне правопорушення складено того ж дня о 1740 годині (а. с. 1), а пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказують, щ для участі в складанні протоколу вони були залучені тільки о 1748 годині, тобто вже після складення протоколу.
У відеозаписах відсутні будь-які згадки щодо пропозиції з боку патрульних ОСОБА_3 пройти обстеження за допомогою спеціального приладу «Драгер», як і прямо зафіксованої пропозиції пройти медичний огляд у спеціалізованій медичній установі «Соціотерапія», натомість зафіксоване лише ствердження патрульного про відмову ОСОБА_3 від проходження згаданого медичного огляду, без роз'яснення його прав та правових наслідків такої відмови, без заслуховування його пояснень причини такої відмови і лише з вимогою підтвердити відмову, що ОСОБА_3 і виконав.
За таких обставин слід визнати відсутність будь-якого доказового значення вказаних пояснень від імені свідків та відеозаписів.
Натомість в апеляційному засіданні отримане письмове пояснення від свідка ОСОБА_6, відповідно до якого 27 березня 2018 року об 1100 годині йому зателефонував ОСОБА_3, повідомив, що у нього зламався автомобіль, не може зрушити його з місця. Він зміг під'їхати до ОСОБА_3 лише о 1700 годині. Коли він під'їхав, то побачив і патруль, який теж під'їхав до припар кованого автомобіля, почав вимагати від ОСОБА_3 документи, обвинуватили його у вживанні алкоголю, він пройшов тест на «Драгері», яким алкоголь у крові ОСОБА_3 зафіксований не був, тоді патрульні звинуватили ОСОБА_3 у наркотичному сп'янінні і запропонували проїхати здати аналізи. ОСОБА_3 від цього відмовився у зв'язку з тим, що вже був викликаний евакуатор і вони - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 чекали на нього.
Отже наведені докази прямо спростовують факт керування ОСОБА_3 в період часу, зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення транспортним засобом, а тому сам факт його відмови від проходження медичного огляду у спеціалізованій медичній установі на предмет перебування в стані наркотичного сп'яніння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, апеляційну скаргу потрібно задовольнити, оскаржену постанову суду першої інстанції скасувати і закрити провадження у справі щодо ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Постанова остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О. Журавель.