Справа № 296/3397/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі

Головуючої судді Шимон Л.С.,

при секретарі Козловець І.О.,

за участю прокурора Сероветник Т.В.

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягується до відповідальності,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, 23.09.1984р.н., громадянку України, працюючу головним спеціалістом відділу обслуговування установ національної оборони та правоохоронних органів управління обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області, проживаючу за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією №70 від 12.04.2018 року, ОСОБА_2, обіймаючи з 10.03.2017р. посаду головного спеціаліста відділу обслуговування установ національної оборони та правоохоронних органів управління обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області, відповідно до п.«в» п.1 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, письмово не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції шляхом внесення відомостей до єдиного державного реєстру декларацій осіб, які уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднення на офіційному веб-сайті Національного агентства, чим порушила вимоги, передбачені чинним законодавством України, за наступних обставин.

Так, на підставі наказу начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області від 10.03.2017 року №20-к ОСОБА_2 переведено на займану посаду. Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування. Отже, ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані із корупцією, у тому числі за ч.2 ст. 172-6 КпАП України.

Згідно ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600грн, отже станом на 1 січня 2017р. 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних громадян, дорівнює 80000грн.

Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону, передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Частиною 5 вказаної статті визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

щорічні декларації за 2016 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 зі змінами від 06.09.2016 №20, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2016 за №1366/29496 від 02.12.2016 №132, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за №99/29967, суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_2 27.06.2017 набула право власності на квартиру в м.Житомир за останньою оціночною вартістю 100000грн, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017р. Отже, починаючи з 28.06.2017р. була зобовязана протягом десяти днів подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, кінцевий строк подання 07.07.2017р.

У відповідності до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_2 повідомлення про суттєві зміни подано лише 12.03.2018 року, тобто несвоєчасно.

З приводу несвоєчасності подачі електронної декларації ОСОБА_2 пояснила, що умислу скрити інформацію від НАЗК не мала, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, зазначала, що неправильно розтлумачила розмір 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб; тривалий час мала тяжкий душевний стан з приводу важкої хвороби батька, була зайнята його доглядом; наявність квартири відобразила в поданій щорічній декларації за 2017 рік.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що вона у десятиденний термін не повідомила Національне агентство про набуття у власність майна в сумі 100000грн, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017р.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнала, пояснила, що дійсно в 2017р. отримала у подарунок від батька вказану квартиру. Квартирою батько володів більше 10 років, а необхідність дарування викликана його бажанням розпорядитись за життя своїм спадковим майном між дітьми в звязку із тяжкою хворобою онкологічним захворюванням важкої стадії. Батьку було проведено операцію, тривалий час він знаходився на лікуванні, зявились ускладнення, є інвалідом 1 групи. Зазначає також, що має двох малолітніх дітей, мама померла в 2012 році, батько проживає сам у м.Черняхів, отже змушена була додатково з сестрою по черзі після роботи їздити доглядати за батьком. У березні 2018р. перед поданням щорічної декларації звернула увагу, що не подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, тому 12.03.2018р. воно і було подано, при цьому інформація про квартиру також відображена у щорічній декларації за 2017рік та у декларації, поданій у податкову службу. Додатково вказує, що будь-якого умислу скрити або приховати інформацію щодо квартири, отриманої в дарунок, не мала. Крім того вказує, що весь час була стурбована здоровям та життям батька і лише при подачі щорічної декларації звернула увагу, що змінився критерій визначення діяння корупційним.

Захисник ОСОБА_1 вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з підстав, наведених ОСОБА_2, а також з мотивів невстановлення дійсної вартості набутої в дарунок квартири, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказано «за останньою оціночною вартістю», тоді як сторони договору самі оцінили вартість квартири, а відомості щодо реальної вартості відсутні, оцінка не проводилась. Зазначає також, що перевірка здійснена не уповноваженою особою.

Прокурор просила притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України, оскільки вважає, що в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, вчиненого з непрямим умислом. Зазначає, що сторони в договорі погодились щодо вартості майна, а зазначені особою, яка притягається до відповідальності, причини не є поважними. Особі було відомо про обовязковість приписів закону. При цьому, враховуючи обставини справи, просить накласти мінімальне стягнення.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, доводи захисника, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено 1600 грн. Таким чином, 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, з 1 січня 2017 року дорівнює 80 000 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Так, згідно п.п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, подають декларацію (повідомлення) згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 13.03.2017 року переведено на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування установ національної оборони та правоохоронних органів управління обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області (наказ №20-к від 10.03.2017 року). Отже, ОСОБА_2 є особою, на яку поширюється дія підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Як убачається з матеріалів справи і не заперечується учасниками, 27.06.2017р. ОСОБА_2 за договором дарування, укладеного з батьком ОСОБА_3, проживаючим в ІНФОРМАЦІЯ_2, набула безоплатно у власність (дар) майно - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,76кв.м. Право власності ОСОБА_2 підтверджено відповідними доказами та не заперечується учасниками.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_2 повідомлення про зміни у майновому стані опублікувала 12.03.2018, тобто, після спливу десятиденного строку з моменту придбання майна (а.с.32). Ці обставини підтвердила у судовому засіданні і сама ОСОБА_2

Приймаючи рішення відносно ОСОБА_2, суд враховує той факт, що її батько ОСОБА_3 (дарувальник) був власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 15.02.2007року, тобто більш ніж 10 років до моменту дарування 27.06.2017 р. Як убачається із п.5 договору, вартість дарунка в сумі 100000грн. була оцінена самими сторонами договору і лише ними як фізичними особами. Разом з тим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення особі вміняється несвоєчасне повідомлення про набуття права на квартиру «за останньою оціночною вартістю 100000грн», проте належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини не зазначено і в ході судового розгляду не долучено. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вартість квартири вони з батьком погодили усно, в терміновому порядку, оскільки в звязку із важкою хворобою він бажав негайно розпорядитись майбутнім спадковим майном, реальної оцінки нерухомості проведено не було і на даний час достовірні відомості щодо вартості квартири не встановлені. Крім того, суд звертає увагу, що документи на підтвердження права власності (договір, витяг, довідка тощо) взагалі не були долучені до матеріалів справи, копія договору дарування та технічного паспорту були надані в ході судового розгляду самою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом враховується, що матеріалами справи підтверджено факт перебування в родинних стосунках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як дочки та батька, факт проживання ОСОБА_3 в смт.Черняхів, факт та обставини хвороби ОСОБА_3 (виписний епікриз, консультативний висновок спеціаліста, довідка до акта огляду МСЕК про підтвердження 1 групи інвалідності із необхідністю постійного стороннього догляду).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За наведених вище обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_2 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, отже усі сумніви і припущення стосовно наявності в її діях складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до твердого переконання, що в діях ОСОБА_2 не міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП. У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КпАП України закрити за відсутністю в її діях складу зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя Л. С. Шимон