КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП)

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривень 40 копійок.

Згідно постанови судді місцевого суду, ОСОБА_2 06 липня 2018 року о 21 год. 30 хв. в м. Києві по АДРЕСА_3 керував автомобілем &q?ув;Тойота&q?іл;, державний номер НОМЕР_2, та рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності, здійснив зіткнення з автомобілем &q?ня;Джилі&q?бі;, державний номер НОМЕР_1, чим порушив вимоги п.п. 2.3 &q? в;б&q? п;, 10.9 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил).

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування поданої скарги, апелянт зазначав, що постанова є необґрунтованою, необ'єктивною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню в частині визнання його винуватим та притягнення до відповідальності.

Зазначав, що 06 липня 2018 року приблизно о 21 год. 30 хв. він керував службовим автомобілем «Тойота», рухаючись по бульвару Чоколівському зі сторони Севастопольської площі в напрямку площі Космонавтів, що в м. Києві, в середній смузі, та під час руху помітив автомобіль з державним номером НОМЕР_3, який рухався по смузі громадського транспорту заднім ходом, у зв'язку з чим він перелаштувався в крайню праву смугу, увімкнув сигнал аварійної зупинки і мав намір вийти із службового автомобіля, щоб відреагувати на вищезазначене правопорушення. Зупинку він здійснив між будинками №20-22 по бульвару Чоколівському, і в цей момент відчув удар в задню частину службового автомобіля «Тойота». Вийшовши, він помітив автомобіль «Джилі», державний номер НОМЕР_1, який у темну пору доби рухався без увімкненого ближнього світла фар, з вимкненими габарити, тоді як у нього (апелянта) увесь час на службовому автомобілі «Тойота» була увімкнена світлова сигналізація синього кольору.

На думку апелянта, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_3 є нелогічними, оскільки, якщо слідувати з пояснень останнього, він мав намір повернути на подвір'я будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, у той час як зіткнення відбулось на АДРЕСА_3.

Також, як вважає апелянт, із даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та доданих до матеріалів справи фотознімків, убачається, що автомобіль «Джилі» не рухався крайньою правою смугою, а перелаштувався на неї лише перед зіткненням, при цьому, задня його частина ще знаходилась в середній смузі руху.

На переконання апелянта, саме водій автомобіля &q?од;Джилі&q?бі; ОСОБА_3 був не уважний під час руху та здійснення маневру.

Однак суддя місцевого суду не надав оцінку поясненням ОСОБА_3 та дійшов помилкового висновку про наявність у його (апелянта) діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 не з'явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений своєчасно та належним чином.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, заслухавши думку ОСОБА_2, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_3, вважаю за необхідне розглянути подану апеляційну скаргу без участі останнього у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду цих вимог закону не дотримався.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3 &qu4.;б&qu ; Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.9. Правил, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, схеми та фотознімків місця дорожньо-транспортної пригоди та письмових поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, в постанові не наведено аналізу даних протоколу, схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснень учасників, та не вказано, яким чином зазначені докази спростовують позицію ОСОБА_2 та доводять наявність в його складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Між тим, пояснення ОСОБА_2 належало зіставити з іншими доказами в справі про адміністративне правопорушення: з даними протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та даними копії протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями ОСОБА_4 від 06 липня 2018 року та ОСОБА_3 від 06 липня 2018 року, наданими ними на місці дорожньо-транспортної пригоди, проаналізувати їх у сукупності, викласти результати цього аналізу у постанові та лише після цього приймати рішення по суті.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2018 року, складеного відносно ОСОБА_2, останній 06 липня 2018 року о 21 год. 30 хв. в м. Києві по АДРЕСА_3, керуючи автомобілем &q?ол;Тойота&qu22;, державний номер НОМЕР_2, та рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності та здійснив зіткнення з автомобілем &quта;Джилі&q? з;, державний номер НОМЕР_1, чим порушив вимоги п.п. 2.3 &qu36;б&qu ч;, 10.9 Правил (а.с. 1).

Згідно долученої до матеріалів справи копії протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2018 року відносно ОСОБА_3, останній цього ж дня о 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки &q?.,;Джилі&qu а;, державний номер НОМЕР_1, в м. Києві по АДРЕСА_3, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, унаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем &q?ни;Тойота&q?я ;, державний номер НОМЕР_2, чим порушив вимоги п.п. 2.3 &qubl;б&qu, ;, 12.1, 13.1, Правил (а.с. 2).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2, наданих ним на місці дорожньо-транспортної пригоди, які є аналогічні поясненням, наданим ним під час апеляційного розгляду, 06 липня 2018 року о 21 год. 30 хв. він керував автомобілем марки «Тойота», та рухався по Чоколівському бульвару зі сторони Севастопольської площі у напрямку площі Ксомонавтів, усередній смузі. Під час руху помітив автомобіль з державним номером НОМЕР_3, який рухався по смузі громадського транспорту заднім ходом, у зв'язку з чим він перелаштувався в крайню праву смугу, увімкнув сигнал аварійної зупинки та синій проблисковий маячок, і мав намір вийти із службового автомобіля, щоб відреагувати на вищезазначене правопорушення. Здійснивши зупинку між будинками №20-22 по бульвару Чоколівському, він відчув удар в задню частину автомобіля (а.с. 4).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 06 липня 2018 року, він 06 липня 2018 року о 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем &q?. ;Джилі&q?ер;, державний номер НОМЕР_1, мав намір повернути на подвір'я АДРЕСА_2, у зв'язку з чим рухався у правій смузі руху для громадського транспорту. Попереду нього рухався автомобіль «Тойота», який раптово зупинився навпроти повороту на прибудинкову територію, перешкодивши цим самим йому проїзду на подвір'я. Він зупинився позаду автомобіля &q?'я;Тойота&q?ни;, очікуючи, що останній дасть йому можливість здійснити поворот, однак натомість автомобіль &q? п;Тойота&q?на; різко розпочав рух заднім ходом на здійснив наїзд на його автомобіль (а.с. 5).

З наявної в матеріалах справи про адміністративне правопорушення схеми дорожньо-транспортної пригоди убачається місцерозташування транспортних засобів після їх зіткнення та локалізація пошкоджень транспортних засобів. З цієї ж схеми убачається, що в результаті зіткнення автомобіль «Тойота» отримав пошкодження заднього бамперу з лівого боку, заднього лівого крила, заднього лівого ліхтаря та кришки багажника, а в автомобіля «Джилі» наявні пошкодження переднього бамперу з правої частини, переднього правого крила, кришки капоту, передньої правої протитуманної фари (а.с. 3).

У відповідності до вимог п. 1.4 Правил, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 17.2 Правил, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

З досліджених матеріалів справи убачається, що автомобіль &qupa;Джилі&qu s;, державний номер НОМЕР_1, на момент зіткнення перебував на смузі руху маршрутних транспортних засобів, виїзд на яку, у відповідності до п. 17.2 Правил, дозволяється водіям, які повертають праворуч.

Водій ОСОБА_3 у своїх поясненнях вказав, що виїхав на смугу для маршрутних транспортних засобів з метою повороту праворуч на подвір'я АДРЕСА_2.

Разом з тим, як убачається із даних схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без зауважень, зіткнення транспортних засобів відбулось біля будинку №20 по бульвару Чоколівському. Обгрунтування руху у смузі для маршрутних транспортних засобів біля будинку №20, який розташований на віддаленій відстані від АДРЕСА_2, пояснення ОСОБА_3 не містять.

Таким чином, пояснення ОСОБА_3 не узгоджуються із даними схеми дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями ОСОБА_2, а тому не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, та на основі наявних у них фактичних даних не може встановлюватись наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Інших доказів руху автомобіля &qula;Тойота&quдо; заднім ходом у момент зіткнення та порушення ним вимог п.п. 10.9, 2.3 &qule;б&qut-; Правил, окрім пояснень ОСОБА_3, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення окрім пояснень ОСОБА_3, які не узгоджуються із наявними у справі доказами, не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_2 ознак порушення вимог п.п. 10.9, 2.3 &q?зн;б&q?ру; Правил.

Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду оцінки та аналізу таким доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, оскільки висновки судді місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, у результаті чого необґрунтовано притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 рокустосовно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В.Мельник