Справа № 215/4787/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Квятковський Я.А. розглянувши матеріали, які надійшли з Полкупатрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України; не працюючого; у якого відсутня повторність вчиненого адміністративного правопорушення, проживаючого: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №101654, 10.10.2018 року о 00:05 год. в м.Кривому Розі по дорозі ПівнГЗК біля е/о 80 ОСОБА_3 керував автомобілем OPEL НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується тестом №148. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Газоаналізатору Аlcotest 6820 у присутності двох свідків, результат огляду становить 2,07 проміллей. Даними діями ОСОБА_3 порушив п.2.9 «а» ПДР України.

ОСОБА_3 в судове засідання з»явився, пояснив, що в 10.10.2018 року коли його зупинили працівники поліції в стані алкогольного сп'яніння не перебував, а 2,07 проміллей, які виявив газоаналізатор, не відповідають дійсності, у зв'язку із чим заявив клопотання про витребування завіреної копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку газоаналізатору Аlcotest 6820. Просив закрити адміністративну справу відносно нього за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3 приходжу до такого висновку.

Відповідно до п.2.9 ПДД України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення інспектором поліції надано тест № 148, який виготовлено за допомогою газоаналізатору Аlcotest 6820, а.с. 1. Так згідно листа ДП «Всеукраїнський Державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 04.04.2017 та листа від 10.04.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції, прилад Аlcotest6820, що перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення його періодичної повірки та повірки після ремонту, а.с. 20, 21. Також до суду надано лазерний диск з відеозаписом поліцейських бодікамер від 10.10.2018, а.с.8, на якому видно, що ОСОБА_3 проходить перевірку на вимогу працівника поліції за допомогою газоаналізатору Аlcotest 6820.

09.11.2018 року до суду надійшла витребувана інформації стосовно сертифікату відповідності та свідоцтв про повірку газоаналізатору Аlcotest 6820. Так згідно Сертифікату, а.с. 23 газоаналізатор Аlcotest6820 підлягає щорічній повірці, а згідно свідоцтва № 12-01/3772 повірка його чинна до 27.06.2018 року, також у відомостях про сервіс, градуювання та державну повірку дата здійснення останньої повірки 27.06.2017 року та наступна дата обов'язкових градуювань та державної повірки 27.06.2018 року, а.с. 25.

Пунктами першим та третім розділу відповідної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зазначений спеціальний технічний засіб Drager Alcotest 6820, який був застосований працівниками поліції для огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, в «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №33 від 01.03.2010 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 року за № 262/17557) не зазначений. Вказаний перелік є чинним, іншого переліку не затверджено, відтак працівниками поліції був застосований спеціальний технічний засіб, який не міг бути застосований та показання якого не можна вважати доказом по справі.

Крім того згідно завірених копій сертифікату та свідоцтва газоаналізатору Аlcotest 6820 його строк дії скінчився, ще у 27.06.2018 р., тоді як працівниками поліції він був застосований 10.10.2018 р., а тому квитанція даного приладу про освідування ОСОБА_3 це не належний доказ.

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином при відсутності доказів скоєння адміністративного правопорушення, справу про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_3 слід провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 ч.3 Конституції України, ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 251, 252 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст.130 КУпАП провадженням закрити - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя :