П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2018 Справа №607/12876/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, фізичної особи-підприємця, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ТР991/413/АВ/П/ПТ від 05 липня 2018 року, ОСОБА_1 під час здійснення підприємницької діяльності за місцем її здійснення (м. Тернопіль, вул. Живова, 11, село В. Лука Тернопільського району) упродовж 2017 року - січня - червня 2018 року, вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: частиною четвертою статті 115 Кодексу законів про працю України та статтею 21 Закону України «Про відпустки» встановлено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. В порушення вимог частини четвертої статті 115 Кодексу законів про працю України та статті 21 Закону України «Про відпустки», заробітна плата за час відпустки фізичною особою - підприємцем виплачувалася пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, вантажнику ОСОБА_2, наказом від 21.06.2018 року № ЗІЄ00000016, надано щорічну основну відпустку тривалістю 24 календарних дні з 26.06.2018 року по 20.07.2018 року (заява ОСОБА_2 від 20.06.2018 року), однак заробітну плату за час відпустки виплачено не за три дні до початку відпустки, а 30.06.2018 року. Аналогічне порушення вчинене у відношенні працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, яким надано щорічні основні відпустки відповідно до наказів від 21.06.2018 року.

Відповідно до вимог статті 169 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються Міністерством охорони здоров'я України за погодженням із Державним комітетом України по нагляду за охороною праці. Наказом МОЗ України від 21.05.2007 року №246 «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій» встановлено, що обов'язкові попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року (пункт 1.3). Згідно кадрових документів, у ФОП ОСОБА_1 працює чотири вантажники (ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_2) та три водії автотранспортних засобів (ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_13), однак в порушення вимог статті 169 Кодексу законів про працю України, підприємцем не забезпечено проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів вищевказаних працівників.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, невідомої на те причини, хоча про день та час розгляду судом повідомлявся.

Відповідно до вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.41 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Оцінюючи зібрані по справі докази у докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: витягом із акту інспекційного відвідування фізичної особи), яка використовує найману працю № ТР911/413/АВ від 04.07.2018 року; копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, серії В03 № 563797; копією наказу про надання відпустки від 21.06.2018 року № ЗІЄ00000016, копією заяви ОСОБА_2 від 20.06.2018 року; копією відомості на виплату грошей від 30.06.2018 року № 18, копіями наказів про надання відпусток працівникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, заявами про їх надання; копіями штатного розпису на 2018 рік та особових карток працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2

При накладенні адміністративного стягнення, суд, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 9, 40-1, 41, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністратвині правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (30) тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.