ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "03" грудня 2018 р.

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 20.09.2018 року о 09 год. 25 хв., керував автомобілем «Chevrolet aveo», д/н НОМЕР_1, по проспекту Генерала Ватутіна, 2, в м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння: виражене тремтіння пальців та рук, почервоніння сітківки очей, не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Білан В.І. в судовому засіданні наполягав на тому, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому підлягає поверненню на дооформлення. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 працівники патрульної поліції не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 20.09.2018 року він керував автомобілем «Chevrolet aveo», д/н НОМЕР_1, їхав на виклик, оскільки працює водієм у службі таксі. Він був зупинений працівниками патрульної поліції. При перевірці документів, працівники патрульної поліції з'ясували, що відносно ОСОБА_1 вже було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та видано ОСОБА_1 тимчасовий талон в якому вже на день останньої зупинки знаходилось 2 відмітки про складання відносно останнього протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. На підставі цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, однак останній відмовився. ОСОБА_1 наголосив на тому, що йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, однак він не захотів його проходити тому і відмовився.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БД № 337118 від 20.09.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, поясненнями ОСОБА_6, диском фіксації відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків, у встановленому законом порядку.

За встановлених фактичних обставин справи, ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Твердження адвоката Білана В.І. про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, спростовується показами самого ОСОБА_1 та матеріалами адміністративного провадження. Крім того, при вивченні протоколу БД № 337118 було встановлено, що протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме зазначена частина 1 ст. 130КУпАП.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1. наявний склад адміністративного правопорушення, а саме керування транспортними засобами у стані наркотичного спяніння та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 30 КпАП України, позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами) застосовується за грубе, або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 умисно. Суд вважає дане правопорушення грубим. Накладаючи стягнення суд враховує характер правопорушення, а саме його суспільну небезпеку, яка виявилась у піддані ризику життя та здоров'я пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини які обтяжують її відповідальність, те, що ОСОБА_1 вчинила грубе адміністративне правопорушення, обставин які пом'якшують відповідальність правопорушника суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на неї стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 36, 130, 251, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Роз'яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: