ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/707/18Головуючий у 1-й інстанції Костів Л.І.
Провадження № 33/817/58/18 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.41 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -ОСОБА_1 - адвоката Василишина К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, жительку АДРЕСА_1 фізичну особу - підприємця,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. грн..

Згідно даної постанови, ОСОБА_1, будучи фізичною особою -підприємцем, станом на 20 липня 2018 року допустила порушення трудового законодавства, а саме: в порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», ФОП ОСОБА_1 до укладення трудового договору із найманим працівником ОСОБА_3 не подано повідомлення про прийняття працівника на роботу до Лановецького відділення Кременецької ОДПІ ГУ ДФС Тернопільської області. Повідомлення про прийняття на роботу подане в перший робочий день ОСОБА_3, під час інспекційного відвідування 17 липня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, а вказану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не з'ясовано усі обставини справи. Наголошує на тому, що вона не порушувала законодавства, а направила в Державну фіскальну службу України повідомлення про прийняття працівника на роботу в його перший робочий день.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Як вбачається з постанови судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останньої. Про постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало відомо тільки після ознайомлення з нею на сайті ЄДРСР 09.10.2018 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Ч.1 ст.41 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного ЗУ "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

ч.3 ст.24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вказаних норм законодавства випливає, що обов'язок повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України виникає у роботодавця з моменту допуску працівника до роботи, що здійснюється тільки після укладення трудового договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 уклала трудовий договір з ОСОБА_3 16 липня 2018 року. Також, 16 липня 2018 року Наказом №1 ОСОБА_4 було прийнято на роботу на посаду кухара з 17 липня 2018 року та, цього ж дня, 17 липня 2018 року одразу ж направила в Державну фіскальну службу України повідомлення про прийняття працівника на роботу, що підтверджується квитанцією № 1 від 17 липня 2018 року та даними зазначеними у витягу з акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ТР990/415/АВ. (а.с.4-5).

Вказана обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції, у зв'язку із чим було постановлено необґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис