Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1624/18
Провадження №: 3/332/471/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Безлер Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

-за ч.3 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2018 року о 07-11 годині у м.Запоріжжі, по вул.Демократична,64, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011 д.н. АР 0541ЯТ, з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниця ока розширена та не реагує на світло, неприродна блідість обличчя, почервоніння очей), від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №218816 від 27.05.2018 року, ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлення з його змістом та повідомлення про місце розгляду справи, та підтвердив правильність зазначеної в протоколі адреси його проживання.

Суд першої інстанції використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи матеріали справи містять чотири судові повістки направлені на зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення адресу, які повернулися до суду із відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обовязок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.130 КУпАП визнаються дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з довідкою АП ВДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, за обліками Державтоінспекції Запорізької області ОСОБА_1 за правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: серії БР №218816 від 27.05.2018року у присутності свідків: ОСОБА_2,ОСОБА_3, відмовився пройти огляд на стан спяніння (алкогольного, наркотичного) за допомогою технічного приладу та в закладі охорони здоровя, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дані протоколи відповідають вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складені уповноваженими особами, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Окрім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2,ОСОБА_3,які зазначили про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння; рапортам інспектора Абдулаєва К.А., довідкою щодо архіву правопорушень ОСОБА_1, довідкою за обліками Державтоінспекції Запорізької області, які свідчить про багаторазове притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП протягом року.

Окрім того, факт того, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.3 ст.130 КУпАП підтверджується постановами Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17.08.2017 року, Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07.06.2017 року (наявні в матеріалах справи).

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан зазначеного спяніння.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, розяснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, який, за обліками Державтоінспекції Запорізької області, протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, не отримував посвідчення водія, ступінь вини, майновий стан. Обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення суд визнає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано стягненню.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних доходів громадян.

Поряд із цим, суд не вбачає підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами або оплатного вилучення транспортного засобу виходячи з такого.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», не є допустимим застосування такого стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, так само як і не є можливим накладення стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення керував транспортними засобами ВАЗ 21011, д/н АР 0541ЯТ який належать ОСОБА_4.

Також, згідно з матеріалами даної справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 36, 40-1, 130, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави понесені судові витрати у сумі 352,40 грн. (триста двадцять) 00 копійок (Банк ГУДКСУ в Запорізькій області р/р 0004, МФО 813015, ЄДРПОУ отримувача 38025372, одержувач : УДКСУ в Заводському районі м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації : 22030101 - "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя Л.В. Безлер