ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Переверзєвої Т.В., інспектора СРПП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, який народився 9 березня 1987 року в с. Хінчешть Фалештського району, Республіка Молдова, зареєстрований та проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3 Молдова, не працюючий, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків 7, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 16 вересня 2018 року о 8 год. 30 хв. по вулиці Героїв Майдану в м. Бар Вінницької області, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21011", державний номерний знак 281-38МА, в стані алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про те, що вину визнає повністю.

Вивчивши заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, заслухавши інспектора СРПП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_3 Молдова, що підтверджується копією посвідки на постійне проживання, видано УМВС України у Вінницькій області від 20 червня 2012 року, де зазначено термін її дії - безстроково (а.с.12).

Згідно з ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ураховує положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14, де зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд бере до уваги докази, зібрані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення - інспектором СРПП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ОБ № 001269, від 16 вересня 2018 року, в якому міститься запис ОСОБА_2 про те, що він свою вину визнає (а.с. 3);

- тестування до протоколу, серії ОБ № 001269, від 16 вересня 2018 року, проведене за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 торгової марки "Drager", та акт огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу. Вказаними доказами беззаперечно підтверджується те, що цифровий показник концентрації алкоголю в крові ОСОБА_2 складав 1,76 % проміле, проти чого останній не заперечував та проставив свій підпис у вказаних документах (а.с. 3, 5).

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи усі обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поведінку ОСОБА_2 після його вчинення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 гривні 40 копійок.

На підставі п. 2.9 ПДР України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. 16, ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ч. 1 ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя