КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 26 травня 2018 року, о 05 год. 00 хв. по вулиці Привокзальній, у м. Києві, керував автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права, неповноту судового розгляду.

Апелянт зазначав, що 26 травня 2018 року, близько 05 год. 00 хв. він перебував біля свого автомобіля, в якому знаходився також пасажир ОСОБА_4 В цей момент до нього підійшли працівники поліції, попросили надати для перевірки документи, висловили підозру щодо його перебування у стані наркотичного сп'яніння та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі.

Оскільки він не перебував у стані наркотичного сп'яніння та не мав ознак такого стану, будучи впевненим в упередженості дій поліцейських, він мав сумніви щодо об'єктивності такого огляду. Працівники поліції у присутності свідків зафіксували факт начебто його відмови у проходженні огляду. Після цього він самостійно звернувся до медичного закладу та здав відповідні аналізи, за результатами яких встановлено відсутність в його організмі наркотичних речовин.

Однак суддя місцевого суду не взяв до уваги вказані обставини, та відмовив у долученні до справи медичної довідки.

Крім того, апелянт зазначав про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки йому не пропонували пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, із використанням спеціальних технічних засобів, натомість одразу запропонували пройти огляд у закладі охорони здоров'я.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений своєчасно та належним чином.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 12 Розділу II вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 26 травня 2018 року, у відповідності до якого, ОСОБА_2 26 травня 2018 року, о 05 год. 00 хв. по вулиці Привокзальній, у м. Києві, керував автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил /а.с. 1/;письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 26 травня 2018 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 26 травня 2018 року о 05 год. 18 хв. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння /а.с. 2/.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду також досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис (файл № ) з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано пропозицію ОСОБА_2 пройти огляд у медичному закладі на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, та відмову останнього від проходження такого огляду /а.с. 3/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів керування ним транспортним засобом, спростовуються наявними у справі та дослідженими суддею місцевого суду доказами, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку. Крім того, апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених ним доводів.

Посилання апелянта на те, що йому на місці зупинки транспортного засобу не пропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, натомість одразу запропонували пройти огляд безпосередньо у медичному закладі охорони здоров'я, не грунтуються на вимогах закону та не свідчать про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп'яніння.

З аналізу ст. 266 КУпАП та пункту 12 Розділу II вказаної Інструкції убачається, що огляд особи на стан наркотичного сп'яніння проводиться у медичному закладі охорони здоров'я, та положеннями чинного законодавства не передбачено проведення огляду особи на стан наркотичного сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Протокол про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, та містить в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається із матеріалів справи та дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, працівниками поліції у повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції під час здійснення пропозиції ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не висловлював, натомість зазначив у поясненнях, що зобов'язується не керувати транспортним засобом напротязі 24 годин.

При цьому, факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі охорони здоров'я апелянтом не оспорюється.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв'язку з наведеним, доводи апелянта про те, що суддя місцевого суду не взяв до уваги дані медичної довідки, відповідно до якої він не перебував у стані сп'яніння, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.