Справа № 462/4997/18 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 33/811/326/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 04 жовтня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, фізичну особу-підприємця, проживаючого АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3, 06 серпня 2018 року о 10:20 год. у м.Львові на вул.Хуторівка, на території ринку «Шувар», керуючи автомобілем Renault Master, д.н.з. НОМЕР_5, перед початком руху заднім ходом не переконався в безпечності цього маневру та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було задано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить, поновити строк на апеляційне оскарження. Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 04 жовтня 2018 року щодо нього скасувати, та провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки судом не перевірені обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та даних, які мають значення для вирішення справи.

Зокрема, в постанові суду зазначено що його винуватість підтверджується протоколом, письмовими поясненнями ОСОБА_3, однак, в протоколі і в його поясненні написано що він не згідний з протоколом та детально викладено його заперечення, які судом жодним чином не спростовано.

Судом не надано жодної оцінки його поясненням про те, що в момент удару його авто було припарковане згідно правил дорожнього руху та після удару в задню праву частину автомобіля його авто змістилося вліво на 30-50см. Ці обставини спростовують той факт, що саме він допустив зіткнення а не навпаки.

Згідно п.10.9. Правил дорожнього руху, - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Це означає, у випадку руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати перешкоди іншим учасникам, які апріорі рухаються в межах правил. Відтак, навіть якщо допустити рух його автомобіля заднім ходом то він мав би пересвідчитись у відсутності учасників руху зліва, оскільки на дорозі односторонній рух. Однак, судом проігноровано його пояснення, згідно яких автомобіль Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_4 рухався проти руху на великій швидкості.

Водій Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_4 у своїх поясненнях підтвердив, що рухався під знак про заборону руху.

Вважає, що судом не дано належної оцінки його поясненням та обставинам справи.

Таким чином, у справі не доведено вчинення ним адміністративного правопорушення а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 04 жовтня 2018року необхідно скасувати.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Проте, суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вище вказаних вимог щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставини вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази, а його висновок про доведеність його вини у порушенні п.10.9 Правил дорожнього руху України є необґрунтованим.

За таких обставин, твердження суду першої інстанції про те, що дорожньо- транспортна пригода сталось з його вини не відповідає матеріалам справи та встановленим обставинам, а тому є необгрунтованим, отже твердження про порушення ним Правил дорожнього руху України є безпідставним.

Під час розгляду справи судом та винесення постанови 04.10.2018 року він був відсутній у м.Львові та не зміг забезпечити явку у судове засідання. Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 04 жовтня 2018 року отримав поштою 21.10.2018 року, згідно конверта суду, який відправлено 18.10.2018 року (копія додається).

У зв'язку із цим клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки. Поряд з цим, на адресу суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №960, згідно якого, ОСОБА_3 19.11.2018 року отримав повідомлення про час та дату судового засідання в Львівському апеляційному суді.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4, на заперечення доводів наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи №462/4997/18, апеляційний суд вважає, що така до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП у разі відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що має місце в даному випадку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду цієї вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_3 дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та правомірно притягнув такого до адміністративної відповідальності.

Такий висновок суду підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №435214 від 06.08.2018 року (а.с.1) в якому ОСОБА_3 зазначив, що не погоджується з таким, оскільки вважає, що рухався по правилам дорожнього руху, а інший водій їхав під знак 3,21 ПДР України; схемою місця ДТП від 06.08.2018 року (а.с.2), в якій зображено дорожню обстановку та місце розташування транспортних засобів; письмовими поясненнями учасників ДТП.

По справі всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставини при яких сталася дана дорожня пригода. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено апеляційній скарзі, не встановлено.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що дійсно рухався під заборонений знак, і за вказане правопорушення притягнутий до відповідальності, однак дане правопорушення не знаходиться у причино-наслідковому зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, з чим також погоджується апеляційний суд, оскільки в момент зіткнення транспортних засобів, автомобіль ОСОБА_2 вже знаходився позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_3, і він міг побачити його у дзеркало заднього виду чи у бокові дзеркала та повинен був впевнитись у безпечності свого маневру, при виїзді із парковки.

Інші доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що полягає у порушенні вимог п.10.9 Правил дорожнього руху, а тому апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 04 жовтня 2018 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає постановлене у справі рішення законним і обґрунтованим.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 цей строк.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на подачу апеляційної скарги.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 04 жовтня 2018 року, щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер