Справа № 583/3961/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області КОВАЛЬОВА О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

26.09.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1, який 13.09.2018 року о 23.50 год. по вул. Охтирській, в с. Грунь, керував транспортним засобом Москвич М 3671 КХ, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі та на місці, шляхом продуву у прилад газоаналізатора 6810 Драгер, в установленому порядку ухилився шляхом відмови в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Згідно вимог ст. 9 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 387340 від 14.09.2018 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме із вказаного протоколу про адміністративне правопорушення неможливо однозначно встановити ознаку, яка характеризує зовнішній прояв події вчиненого адміністративного правопорушення, а саме: місце його вчинення. В протоколі від 14.09.2018 року місцем скоєння адміністративного правопорушення зазначено вул. Охтирська, в с. Грунь Сумської області, без вказівки точного номеру будинку.

Матеріали до протоколу не містять відомостей про вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, що є істотною обставиною, яка вказує на порушення права особи на захист, яке є складовою права на справедливий суд, визначеного ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відібрані працівниками поліції на заздалегідь підготовлених друкованих бланках ідентичного змісту. У вказаних поясненнях маються підписи, ідентифікувати належність яких суд позбавлений за можливе, що не дає змоги переконатися у їх підписанні саме свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3С

Встановлені у справі обставини свідчить про істотні сумніви щодо дотримання прав особи під час фіксування правопорушення працівником поліції, що тягне за собою недопустимість зібраних доказів у справі, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом враховано правову позицію, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинуваченні у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з відсутністю складу правопорушення, оскільки при розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення встановлена відсутність об`єктивних ознак, за наявності яких вказане діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62, 63 Конституції України, правовими позиціями, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), ст.ст. 9, 130, 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 387340 від 14.09.2018 року, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4