Справа № 525/1227/18
Провадження №3/525/350/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2018 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов з Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

не працюючого, ідентифікаційний номер суду не відомий, протягом

року до адміністративної відповідальності не притягувався, -

в с т а н о в и в :

21 вересня 2018 року о 16 год. 47 хв. водій ОСОБА_1 в с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (порушена мова, не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини) та від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків. Тобто, водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 28 листопада 2018 року та 03 грудня 2018 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав і пояснив, що того дня він тверезий приїхав на автомобілі НОМЕР_1 до магазину в с. Кротівщина і там вживав спиртні напої. Автомобіль стояв біля магазину. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції і сказали йому під'їхати на узбіччя дороги на вулиці с. Кротівщина, що він і зробив на прохання працівників поліції. В подальшому, працівники поліції запропонували йому надати їм для огляду документи на автомобіль, посвідчення водія та запросили понятих, при цьому, він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки він не заперечував, що вживав спиртне, однак не їхав за кермом автомобіля. В подальшому цього дня на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Не дивлячись на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- письмовими поясненнями громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.09.2018 року, в яких дані особи підтвердили той факт, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан спяніння водій ОСОБА_1 відмовився у їх присутності і не заперечував, що цього дня вживав спиртні напої (а.с.а.с.2-3);

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого чітко та «поза розумним сумнівом» вбачається, що 21.09.2018 року у денний час в ході розмови з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 не заперечував, що вживав спиртне, при цьому, в присутності громадян (двох осіб) відмовився від пропозиції працівників патрульної поліції пройти тест на алкоголь; також з переглянутого відеозапису вбачається, що за кермом автомобіля ВАЗ-21011 червоного кольору знаходився саме ОСОБА_1, який рухався на вищевказаному автомобілі, будучи за кермом вищевказаного транспортного засобу (диск з відеозаписом приєднаний до матеріалів справи і знаходиться на аркуші 4);

-показаннями допитаного в судовому засіданні 03.12.2018 року в якості свідка інспектора СРПП №4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ОСОБА_4 (який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1М.), який, будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України підтвердив те, що водій ОСОБА_1 в денний час 21.09.2018 року в с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння і зупинився біля магазину, однак, щоб не створювати перешкод для руху по вулиці, він на прохання працівників поліції переїхав на ліве узбіччя дороги; в ході спілкування на пропозицію пройти огляд на стан спяніння даний громадянин в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння. Пункт 2.9 ПДР України прямо забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного спяніння.

З матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками патрульної поліції вказується про те, що водій допустив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

З огляду на сукупність вищевикладених обставин, посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 на ту обставину, що протокол відносно нього від 21.09.2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, виходячи з сукупності досліджених та встановлених судом обставин справи, у їх взаємозвязку, не заслуговують на увагу, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 21.09.2018 року (саме щодо порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України) і стосується саме правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.09.2018 року, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1

Аналізуючи безпосередньо, у тісному взаємозвязку з письмовими документами по даній адміністративній справі, а також з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом події показання свідка працівника Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що показання даного свідка щодо керування водієм ОСОБА_1 21.09.2018 року в селі Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння та його відмову як водія від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох свідків, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, узгоджуються в повному обсязі з наявними матеріалами справи, відповідають даним переглянутого відеозапису та не суперечать встановленим часу, даті та місцю вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, хоч працівник Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 є особою, що складав протокол про адміністративне правопорушення, однак він в судовому засіданні судом належним чином попереджений про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показань як свідок, а його показання щодо обставин вчиненого водієм ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП узгоджуються в своїй сукупності з дослідженими письмовими матеріалами справи, переглянутим відеозаписом події в їх сукупності та взаємозвязку.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

Отже, виходячи з сукупності вищевикладеного та досліджених матеріалів справи, а також переглянутого відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя вважає вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), наявність обставини, що помякшує його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 352 грн. 40 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець