КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/585/2018
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Сидоренка В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Як встановлено постановою судді, 20.08.2018 року, близько 08 годин 40 хвилин в Київській області, Києво-Святошинського району, місто Вишневе, по вулиці В. Чорновола, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час повороту ліворуч не надав перевагу автомобілю НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення що призвело до пошкоджень т/з та матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.4, 16.13 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2018 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не здійснив повного та всебічного розгляду справи, не встановив істотні обставини у справі, а також порушив норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, в оскаржуваній постанові суд лише констатував порушення ним, ОСОБА_2, пунктів 10.4, 16.3 ПДР, при цьому не зазначив у чому саме полягає об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП, оскільки, як вважає апелянт, судом не проаналізовані схема ДТП, його, ОСОБА_2, письмові пояснення, так само як і його пояснення в суді в частині виконання ПДР іншим учасником ДТП, а саме водієм автомобіля «SKODA» ОСОБА_4

Не надавши аналізу доказам, які були подані особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та не зазначивши про те, чому суд їх відхиляє, суд першої інстанції не тільки не виконав вимог ст. 279 КУпАП, а й порушив ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, як вважає ОСОБА_2, судом першої інстанції було неправильно застосовано норми ПДР, оскільки, як вбачається зі схеми ДТП, у зустрічному напрямку було три полоси для руху транспортних засобів. Зіткнення транспортних засобів відбулося на відстані понад 30,2 метри від непрацюючого світлофора на смузі руху, який був позначений знаком 5.16, який дозволяв рух на перехресті лише на право.

Відповідно до встановлених перед перехрестям знаків 5.16 і 5.18, які показували кількість смуг на перехресті та дозволені напрямки руху по кожній із них, водій автомобіля «SKODA» ОСОБА_4, рухаючись у правій крайній смузі був зобов'язаний виконати вимоги знаку 5.16 та здійснити поворот на право до виїзду на перехрестя. В той же час, в порушення вимог знаку 5.16. вказаний водій продовжив рух прямо, не виконавши вимог знаку 5.16.

Знаючи про організацію руху на вказаному перехресті він, ОСОБА_2, очікував на те, що з першого ряду, по якому рухався автомобіль «SKODA», будуть відсутні транспортні засоби, оскільки в силу знаку 5.16, рух прямо не дозволений, у зв'язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як ним не були порушені вимоги пунктів 10.4 та 16.3 ПДР.

Заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу та його захисника, які підтримали вказану скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи поданої скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на встановлені та наведені в оскаржуваній постанові обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не може визнати це судове рішення законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, висновки судді як щодо фактичних обставин самого адміністративного правопорушення, так і доведеності вини ОСОБА_2 у його вчиненні не ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному з'ясуванні обставин даної справи та її вирішенні в точній відповідності з законом, що потягло за собою безпідставне притягнення останнього до адміністративної відповідальності, через неправильну оцінку наявних у справі доказів в їх сукупності, перш за все схеми ДТП та пояснень обох її учасників, які в оскаржуваній постанові були лише перераховані, однак не оцінені у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя залишив поза увагою дані відображені на схемі місця ДТП, а саме те, що на час дорожньо-транспортної пригоди, перехрестя на якому відбулося зіткнення було нерегульованим, оскільки світлофор не працював.

У напрямку руху, в якому рухався автомобіль «SKODA» під керуванням водія ОСОБА_4 був встановлений дорожній знак, який визначав напрямок руху по кожній із трьох смуг руху.

З правої крайньої смуги дозволявся рух на перехресті лише на право, що з урахуванням місця зіткнення транспортних засобів, відображеного на схемі місця ДТП та письмових пояснень обох учасників пригоди, дозволяє зробити висновок про те, що в діях водія ОСОБА_2 відсутні порушення вимог пунктів 10.4, 16.13. ПДР, оскільки здійснюючи поворот ліворуч він надав дорогу транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку прямо, згідно встановленого перед перехрестям знаку, який визначав рух по кожній смузі.

Автомобіль «SKODA» під керуванням водія ОСОБА_4, всупереч встановленому знаку 5.16., який дозволяв рух на перехресті лише на право, рухався прямо, що підтвердив у своїх поясненнях сам ОСОБА_4

У зв'язку з вищенаведеним, у даному конкретному випадку порушення вимог п. 16.13. ПДР в діях водія автомобіля Toyota Rav 4 ОСОБА_2 могло мати місце лише у випадку, якщо б він не дав дорогу транспортному засобу, а саме автомобілю «SKODA», що рухався в зустрічному напрямку не прямо, а праворуч, як це передбачено відповідними знаками, встановленими перед перехрестям.

Виходячи з цього, а також вимог п. 1.4. ПДР, в якому говориться про те, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, водій ОСОБА_2 мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху, в даному випадку водій автомобіля «SKODA» ОСОБА_4, дотримається вимог знаку 5.16 та не буде їхати прямо, що дозволить йому, ОСОБА_2, завершити свій маневр повороту ліворуч.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, через невідповідність висновків судді фактичним обставинам адміністративного правопорушення, які не підтверджуються доказами зібраними по справі та неврахування судом доказів, які могли істотно вплинути на його висновки щодо наявності в діях ОСОБА_2 порушень правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнутодо адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Лисенко В.В.