Справа № 189/1647/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

04.12.2018 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер, інвалідом не являється, зареєстрований та мешкає в с. Новоскелювате вул. Пісчана, 10 Покровського району Дніпропетровської області,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №329594 від 04.10.2018 року з додатками відносно ОСОБА_1

Як вбачається з даного протоколу, 04.10.2018 року о 22:00 годині в с. Олександрівка по вул. Миру, 10 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав, пояснив суду, він взагалі не вживає алкоголь, що в той день був в гостях у свого онука, ОСОБА_3, який прибув додому з зони АТО, переплутав рюмки і хильнув замість лимонада спиртне. Але після цього за кермо не сідав, а попросив ввечері онука відвезти його додому, у с. Новоскелювате. Онук погодився, але оскільки закінчилося пальне в автомобілі, то автомобіль зупинився у с. Олександрівка на вулиці Миру. ОСОБА_1 залишився в машині, разом зі своєю цивільною дружиною, а онук побіг по каністру з пальним, був відсутній 1.5-2 години. В час його відсутності до автомобіля, який за твердженням ОСОБА_2 стояв на узбіччі, підїхав поліцейський патруль, який почав звинувачувати його в тому, що він пяний керує автомобілем. ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що він не був за кермом, а був онук, але поліцейські склали протокол.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив суду, що 04.10.2018 року дід (ОСОБА_2Г.) заїхав до нього в гості, вони посиділи за столом, і дід випадково випив спиртне, після чого попросив відвезти його додому. На вулиці Миру с. Олександрівка автомобіль заглух, оскільки дід завжди заправляє малу кількість пального і він повернувся додому, щоб знайти гроші на пальне і саме пальне. Був відсутній не менш 2 годин, працівників поліції не бачив, при складанні протоколу не був присутній.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 повідомила суду, що є цивільною дружиною ОСОБА_2, що на початку жовтня 2018 року вони разом із ним поїхали в гості до його онука, посиділи за столом, де ОСОБА_2 помилково вжив спиртний напій. Пояснила також суду, що ОСОБА_2 взагалі не вживає спиртні напої. До с. Новоскелювате додому їх відвозив онук, автомобіль заглух і онук, ОСОБА_4, пішов до пальне, а вони удвох залишилися в автомобілі, який стояв на узбіччі, на вулиці Миру в с. Олександрівка. Підїхала патруль поліції, який почав узнавати, чи тверезий ОСОБА_2, який і не заперечував, що нетверезий, але заперечував, що сидів за кермом та керував автомобілем. Вважає також, що працівники поліції вели себе некоректно і на її вимогу знімати всі події на відео реєстратор, відповіли, що він зламався. ОСОБА_3 весь цей час був відсутній.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що в той день разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 поверталася додому, на автомобілі, на вулиці Миру у с. Олександрівка їх зупинив патруль та попросив бути свідком по адмінсправі. Свідок підтвердила, що підписала протокол, але при цьому перебувала у патрульному автомобілі, бо на вулиці було холодно, ОСОБА_2 бачила здалеку, з ним не спілкувалася і в її присутності ОСОБА_2 патрульні не пропонували пройти медичний огляд на місці або в лікарні. Через вікно автомобіля вона бачила, що ОСОБА_2 та якась жінка, яку вона в залу суду впізнала як свідка ОСОБА_4 дуже емоційно розмовляли з поліцейськими, але про що не чула. Показала, що коли вона разом з другим свідком підїхали, автомобіль НОМЕР_1 стояв на узбіччі. Хто сидів за кермом вона не бачила.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що в той день разом зі ОСОБА_5 поверталися додому, на автомобілі, на вулиці Миру у с. Олександрівка їх зупинили поліцейські і попросили бути свідками при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Вони погодилися, на місці він побачив автомобіль НОМЕР_1, який стояв позаду патрульної поліції метрах в трьох, ОСОБА_2 підняв капот і щось оглядав всередині. Пітвердив, що перебував поруч з автомобілем і чув, як ОСОБА_2 погоджувався з працівником поліції, що перебуває у нетверезому стані і медичний огляд проходити не буде. Протокол свідок підписував в патрульному автомобілі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність обєктивної сторони даного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить в собі: а) об'єкт; б) об'єктивну сторону; в) суб'єкт; г) суб'єктивну сторону.

Об'єкт адміністративного правопорушення - це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюються нормами трудового, цивільного, земельного, фінансового права, за порушення яких накладаються адміністративні стягнення.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв'язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об'єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого спяніння.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З пояснень особи, яка притягується та адміністративної відповідальності та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 випливає, що автомобіль не перебував у стані руху, а стояв на узбіччі.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не змогли пояснити, хто був за кермом і бачили автомобіль тільки у нерухомому стані, на узбіччі.

Залучені свідки, які підписали протокол, згідно їх пояснень, були залучені після того, як почалося спілкування між поліцейськими та ОСОБА_2, отже, не могли бачити, чи автомобіль був зупинений працівниками поліції чи працівники поліції підїхали до автомобіля, який стояв на узбіччі.

Жодних інших доказів стосовно того, що автомобіль рухався і за кермом перебував саме ОСОБА_2 працівники поліції суду не надали.

Окрім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ніби-то ОСОБА_2, складені інспектором поліції, але без підпису ОСОБА_2 і без позначки, що з його слів записано вірно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні належні, допустимі докази адміністративного правопорушення, яке інкримінується особі, отже, відсутній склад правопорушення, а саме, обєктивна та субєктивна сторони адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 9,62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 38, 247, 283-285 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Чорна