Справа № 404/7250/18
Номер провадження 3/404/2541/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Куценко Олександр Володимирович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 18.10.2018 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер Б5894КД, в м. Кропивницькому по вул. Колгоспній, 90, будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортними засобами (провадження 34554496 від 26.03.2018 року виконавець ОСОБА_2А.), чим порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за наявності її належного повідомлення в матеріалах справи та якщо на момент розгляду справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у ньому, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 126 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в сукупності, суд приходить до наступного.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 до справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в якому наявне твердження про вчинення правопорушення, долучено копію постанови державного виконався від 26.03.2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів. Інші докази в матеріалах справи відсутні.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній не знав про існування рішення державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

При цьому, жоден із долучених доказів не містить даних про те, що ОСОБА_1 було відомо про винесення державним виконавцем постанови від 26.03.2018 року. Дані про ознайомлення ОСОБА_1 із цією постановою, направлення або вручення йому її копії в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обовязковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 3 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, обовязковою ознакою субєктивної сторони даного правопорушення на переконання суду є вина субєкта правопорушення, яка полягає в тому, що субєкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 (у формі умислу чи необережності) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки у справі не доведено те, що ОСОБА_1 було відомо про встановлені стосовно нього тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.ст.126 ч.3, 247 п.1 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3