Справа №639/5429/18
Провадження №3/639/1768/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Кісь Д.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

14 вересня 2018 року приблизно о 16 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos », номерний знак НОМЕР_1, в м. Харкові, по вул. Полтавський Шлях, 23/25, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатом продуття спеціального технічного засобу «Drager alcotest 6810», за результатом якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,85% проміле, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 заперечував проти накладення стягнення на ОСОБА_1, просив провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свою позицію адвокат обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 не було розяснено його прав, підпис в протколі йому не належить, а вчинення відповідного правопорушення о 16:30 год. 14.09.2018р., тобто вже після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце в цей день о 16:20 год., є неможливим. Крім того, згідно висновку дослідження на алкотест, проведеного 14.09.2018 року та виданого ХМКЛШНМД, алкоголю в крові ОСОБА_1 не виявлено. Додані до протоколу докази, адвокат вважає неналежними, недопустимими та недостатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу відповідного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов'язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Не дивлячись на висловлену адвокатом ОСОБА_2 правову позицію про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, остання знайшла своє повне підтвердження наявними в матеріалах справи та дослідженими доказами в їх сукупності, а саме:

-змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №401093 від 14.09.2018 року, який складений компетентною особою та відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП. Доводи адвоката ОСОБА_2 про зворотнє спростовуються змістом вказаного протоколу.При цьому в протоколі міститься підпис посадової особи Національної поліції, яка склала протокол, а також підпис ОСОБА_1 під викладеним в протоколі змістом адміністративного правопорушення та твердженням про розяснення йому його прав та обовязків. Також в протоколі зазначені свідки адміністративного правопорушення - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, письмові пояснення яких додані до протоколу. Твердженню адвоката ОСОБА_2 про неналежність ОСОБА_1 наявного в протоколі підпису дана оцінка як безпідставному, про що винесено відповідну постанову;

-результатами проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Drager alcotest 6810», зафіксованими в роздруківці дослідження та відповідному акті, якими встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі становить 1,85% проміле. Згідно роздруківки дослідження останнє калібрування вказаного газоаналізатора було здійснено 23.07.2018 року, а тому доводи адвоката про недопустимість відповідного доказу є безпідставними;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.09.2018 року, які кожний окремо зазначили, що ОСОБА_1 погодився на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Drager alcotest 6810», за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі становить 1,85% проміле;

-відеозаписом від 14.09.2018 року (чотири файли), з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнавав, що вживав алкоголь, та погодився на проведення огляду на стан алкогольного спяніння з використанням газоаналізатора. Крім того на вказаному відеозапису зафіксовано процедуру проведення огляду та складання адміністративного протоколу, а також, що о 16:32 год. 14.09.2018 року (що відповідає орієнтовному часу скоєння адміністративного правопорушення, зазначеному в протоколі) ОСОБА_1 здійснив рух (керування) транспортним засобом біля будинку 23/25 по вул. Полтавський Шлях в м. Харкові, а тому твердження адвоката ОСОБА_2 про неможливість керування транспортним засобом після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце цього ж дня о 16:20 год., не беруться до уваги. Незгоду з вказаними результатами огляду ОСОБА_1 не висловлював;

-рапортами інспекторів патрульної поліції від 14.09.2018 року.

Надавши оцінку зазначеним доказам на предмет належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв'язку приходжу до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння був проведений у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі за текстом Інструкція №1452/735), та цими доказами доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо наданої адвокатом ОСОБА_2 копії висновку дослідження на алкотест, начебто проведеного 14.09.2018 року та виданого ХМКЛШНМД, то в ньому відсутня печатка закладу або лікаря, який його видав, дата видачі, а прізвище особи, щодо якої проводилось дослідження зазначено як «Селенов», в той час як протокол про адміністративне правопорушення складений та справжнім прізвищем особи, стосовно якої складено цей протокол (згідно паспорту серії МТ №439435), є «Силенов». Крім того, згідно зазначеного висновку відповідне дослідження було проведено о 23:20 год. 14.09.2018 року, тобто, майже через 7 (сім) годин після адміністративного правопорушення, про скоєння якого складено протокол, що є предметом даного судового розгляду та за відсутності поліцейського. За змістом же ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 9 Інструкції №1452/735 та п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння має проводитися протягом 2-х годин. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, вищенаведений висновок є недійсним та не є належним та допустимим доказом того, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного спяніння на час, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

Інші доводи адвоката ОСОБА_2 також не знайшли свого підтвердження та не є такими, що виключають висновок про доведеність події та/або складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується вищенаведеними доказами, а тому є підстави для накладення на нього адміністративного стягнення.

Обставин, що помякшують чи обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1, передбачених ст. ст. 34, 35 КУпАП, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність помякшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, у звязку з чим вважаю можливим призначити порушнику адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Окрім цього згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.130, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.П. Кісь