АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2313/2018 Постанова винесена суддею Шевчуком А.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю: особи, яку притягнуто до відповідальності, - ОСОБА_2, інших учасників ДТП - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, стягнуто зі ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, 06 квітня 2018 року о 12 год. 19 хв. по вул. Богатирська, 1-Е у м. Києві Щур А.В., керуючи транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з АЗС «Socar», не переконався у безпечності маневру, не надав перевагу в русі автомобілям, що рухались в попутному напрямку, чим створив аварійну ситуацію, що призвело до зіткнення транспортних засобів «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2, та «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_3, які отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1, 10.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року, а провадження в справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції в основу своїх висновків поклав дані протоколу про адміністративне правопорушення, проте не звернув увагу, що в протоколі було зазначено про невизнання ним вини у вчиненні правопорушення, водночас матеріали справи не містять даних про те, що між керованим ним автомобілем та автомобілем «Mitsubishi» відбувся контакт. Розглянувши справу без його участі, суд не з'ясував фактичні обставини правопорушення, позбавив його можливості подати докази, в тому числі і відеозапис з камер зовнішнього спостереження АЗС «Socar», які доводять, що причиною дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) є недотримання водієм автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2, вимог п. 13.1 ПДР України.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, заперечення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, з огляду на положення ст. 252 КУпАП про те, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, остаточне судове рішення в справі про адміністративне правопорушення повинно містити мотиви його прийняття з розкриттям змісту доказів, які доводять чи спростовують обставини, які мають значення по справі.

Крім того відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне, згідно з вимогами ст. 277-2 КУпАП, її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, є невмотивованим і не підтверджується доказами.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення у відсутність ОСОБА_2 про його винуватість у порушенні п. 10.1, 10.2 ПДР України, що спричинило пошкодження інших транспортних засобів, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя місцевого суду в постанові формально послався на матеріали адміністративної справи, а саме: протокол, схему ДТП, пояснення учасників ДТП, але зміст цих доказів не розкрив, належної оцінки їм не надав, позицію ОСОБА_2, яку він виклав в протоколі та поясненнях, заперечуючи свою винуватість у вчиненні правопорушення, не спростував, отже фактичні обставини справи належним чином не з'ясував та прийшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Перевіряючи доводи ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом встановлено наступне.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, 06 квітня 2018 року о 12 год. 19 хв. по вул. Богатирська, 1-Е у м. Києві Щур А.В., керуючи транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з АЗС «Socar», не переконався у безпечності маневру, не надав перевагу в русі автомобілям, що рухались в попутному напрямку, чим створив аварійну ситуацію, що призвело до зіткнення транспортних засобів «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2, та «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_3, які отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1, 10.2 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Між тим, з фактичними обставинами ДТП, викладеними у протоколі, ОСОБА_2 не погодився. У письмових поясненнях, наданих на місці ДТП, зазначив, що виїжджаючи з АЗС «SOCAR», він зупинився, щоб дати дорогу транспортним засобам, які рухались в крайній лівій смузі, проте з невідомих причин автомобіль «Mitsubishi» різко загальмував, що призвело до зіткнення з автомобілем «Хюндай»; швидкість даних автомобілів була великою; його автомобіль не заважав руху вищезазначених автомобілів і в момент зіткнення перебував у нерухомому стані.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав первинні пояснення та не заперечував, що частково виїхав на смугу руху транспортних засобів, в якій відбулось зіткнення.

У письмових поясненнях від 06 квітня 2018 року водій ОСОБА_3 указав, що керуючи автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_3, рухався по вул. Луговій в напрямку вул. Богатирської; з'їхавши з вул. Лугової та проїхавши заправку «SOCAR», побачив, що із заправки на смугу руху перед його транспортним засобом почав виїжджати автомобіль «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, тому він застосував екстрене гальмування, щоб уникнути з ним зіткнення, після чого відчув удар в задню частину свого автомобіля від автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 додатково пояснив, що спочатку він зменшив швидкість, оскільки побачив, що автомобіль «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, почав виїжджати на його смугу руху, цей автомобіль зупинився, а потім знову почав рух, тому він, не розуміючи наміри водія, застосував екстрене гальмування.

Як зазначила у письмових поясненнях водій ОСОБА_4, вона, керуючи автомобілем «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2, рухалась у напрямку метро &q?ни;Петрівка&q?на; зі швидкістю 45-55 км/год, попереду рухався автомобіль «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_3, дистанція була метрів 8-10. Під'їжджаючи до заправки, зліва несподівано виїхав автомобіль «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, не зважаючи на знак «Дати дорогу», чим створив аварійну ситуацію для неї та водія автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_3, який застосував аварійне гальмування, вона також почала гальмувати, проте уникнути зіткнення не змогла.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 підтримала первинні пояснення та додатково повідомила, що спочатку водій автомобіля «Mitsubishi» пригальмував і вона також пригальмувала, далі він продовжив рух, тому вона також почала рухатись швидше, а потім водій ОСОБА_3 застосував екстрене гальмування.

З огляду на вказану позицію водіїв, які наполягали на дотриманні кожним з них ПДР, а також з метою повного та всебічного з'ясування дійсних обставин ДТП та виникнення її механізму, судом апеляційної інстанції у порядку ст. 273 КУпАП був залучений судовий експерт-автотехнік Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На виконання судового доручення директором вказаної експертної установи для участі в справі був призначений старший судовий експерт відділу автотехнічних досліджень ОСОБА_5 (стаж експертної діяльності з 2008 року, спеціалізація: 10.1 - дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; 10.4 - транспортно-трасологічні дослідження), який, ознайомившись з матеріалами справи та відеозаписом ДТП, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, в судовому засіданні зробив висновки про те, що з технічної точки зору в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.2 ПДР України, але ця невідповідність не знаходиться у прямому причинному зв'язку з наслідками ДТП у вигляді пошкодження транспортних засобів, в той же час з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2, вбачається невідповідність вимогам п. 13.1 ПДР України, що і призвело до пошкодження двох транспортних засобів.

За відсутності підстав для сумніву у правильності та об'єктивності висновків експерта, судом апеляційної інстанції такий висновок приймається як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

До того ж висновки експерта повністю узгоджуються з даними, зафіксованими на схемі ДТП, відповідають перебігу подій у відеозаписі з камер відеоспостереження АЗС «Socar» та частково спростовують пояснення ОСОБА_4 щодо виконання нею вимог п. 13.1 ПДР України.

Враховуючи, що диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає певні наслідки, як обов'язковий елемент об'єктивної сторони цього правопорушення, у тому числі пошкодження транспортних засобів, що знаходяться у причинному зв'язку з порушенням правил дорожнього руху, а досліджені в суді апеляційної інстанції докази переконливо свідчать про те, що порушення ПДР водієм ОСОБА_2 в даному випадку не знаходяться у прямому причинному зв'язку з ДТП та її наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2, та «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_3, отже дії водія ОСОБА_2 не утворюють і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що інші водії порушили правила дорожнього руху вимушено, саме через створення аварійної ситуації водієм ОСОБА_2

З огляду на викладене, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 суддею місцевого суду не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а тому постанова від 03 липня 2018 року підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П.Павленко