Справа № 214/6835/18
3/214/2241/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції України в Дніпропетровській області про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №405171 від 22.02.2018, ОСОБА_2 21.02.2018 близько 23-00 під час перевірки за місцем мешкання за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 33а/70 був відсутній, чим порушив правила адміністративного нагляду та вчинив, правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП (а.с.1).

ОСОБА_2, будучи повідомленим про місце і час судового розгляду справи, до суду не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 не затримувався Національною поліцією в порядку ст.260-263 КУпАП з метою забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи.

За таких обставин, слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_2, який ухилившись від суду, не бажав особисто приймати участь в розгляді справи, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Правилами ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги передбачене ч.2 ст.187 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.187 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення виражається в порушенні правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, зокрема, порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення ОСОБА_2 зазначеного адміністративного правопорушення. До матеріалів справи долучено лише довідку про звільнення останнього та його письмові пояснення, з яких неможливо зробити висновок про те, чи визнає він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться йому у провину. Отже, належних доказів про те, що подія мала місце немає.

Окрім того, відповідно до складеного щодо ОСОБА_2 протоколу, його дії кваліфіковано за ч.2 ст.187 КУпАП. При цьому, жодного підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення повторно протягом року, працівниками поліції до протоколу не долучено.

Приймаючи до уваги те, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 до суду не зявився, безпосередньо суду своїх пояснень не надав, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що останній повторно порушив встановлені щодо нього правила адміністративного нагляду.

За таких обставин в діях ОСОБА_2 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відповідно якого провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Окремо, суд звертає увагу на ту обставину, що правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_2 вчинене ним 21.02.2018. При цьому протокол про адміністративне правопорушення щодо останнього надійшов до суду 11.10.2018, тобто зі значним порушенням тримісячного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленим ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.2 ст.187, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбачених ч.2 ст.187 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.