Справа № 465/416/18 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/783/726/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області Галин В.П., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

постановою Франківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року ОСОБА_2, визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. 00 коп. в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві гривні) грн. 40 коп.

На цю постанову ОСОБА_2 18 червня 2018 року подав апеляційну скаргу з пропуском десятиденного строку встановленого законом на апеляційне оскарження постанови суду.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначає, що оскаржувана постанова винесена у його відсутності. Суд першої інстанції позбавив його можливості реалізувати передбачені законом права. Вказує, що копія оскаржуваної постанови йому направлена не була, а отримав він таку тільки 31 травня 2018 року.

У своєму клопотанні просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду від дати його ознайомлення з цим рішенням, тобто від 31.05.2018 року та врахувати, що апелянт не встиг вчасно оскаржити постанову, оскільки перебував у відрядженні.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови, подається одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження такої постанови.

Таким чином, законодавець пов'язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику копії цієї постанови.

Оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції 26 лютого 2018 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 18 червня 2018 року. Тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів судової справи, а саме із повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №580 вбачається, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.5).

Крім того, в силу приписів ст.2,4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.

ОСОБА_2 не був позбавлений можливості особисто бути присутнім при розгляді справи відносно нього в суді першої інстанції, а також дізнатися в суді першої інстанції про подальший перебіг питання щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №037623 від 15 грудня 2017 року та своєчасно ознайомитись з відповідним судовим рішеннями суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відтак, доводи апелянта у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження про незаконний розгляд цієї справи у його відсутності та неотримання ним копії постанови є безпідставні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вказав Європейський суд у справі «Пономарьов проти України», принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Таким чином, ті мотиви, що ОСОБА_2 наводить у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставними і голослівними, і не є поважною причиною пропуску цього строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України - відмовити.

Апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Галин В.П.