Справа № 239/530/18
Провадження № 3/242/1550/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши матеріал, що надійшов від Головного управління ДФС у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, керівника Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Парадіз», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 167/05-99-45-12 від 21.09.2018 року, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, а саме: порушення встановлених строків податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку за 2 квартал 2018 року, граничний терміну надання 09.08.2018 року, фактично подано до органу ДФС 10.08.2018 року, чим порушено п.п. 49.18.12 п. 49.18. ст. 49, п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Суд звертає увагу, що в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» зазначено, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Оскільки вищезазначене правопорушення, передбачене ст. 163-4 ч. 1 КУпАП було виявлено, згідно акту перевірки 21.08.2018 року, тому з моменту виявлення адміністративного правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, без встановлення вини в його діях.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 38 ч. 3, 247 ч. 1 п. 7 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 163-4 ч. 1 КУпАП України закрити, в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Донецької області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Хацько