Провадження № 3/331/441/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 02.03.2018року об 10.30 годин ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по вулиці Глісерній,4 здійснював господарську діяльність, а саме: встановлював газові установки на автотранспортні засоби.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що у 2018 році до нього звернувся його знайомий із проханням подивитися його автомобіль та привести його у порядок. Він погодився та безкоштовно відремонтував авто. Приблизно через три тижні знову зателефонував Андрій із претензіями з приводу неналежного ремонту авто. Він повідомив, що автомобіль необхідно везти у ремонт на професійне СТО, однак Андрій його не зрозумів та вчинив конфлікт. Наполягав на тому, що він не здійснює встановлення газового обладнання на автомобілі за гроші, допоміг своєму знайомому лише один раз.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, виходжу з наступного.

За визначенням наведеним у ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України до субєктів господарювання належать громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

На підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні суду надано лише письмові пояснення свідка ОСОБА_2, який зазначав, що у грудні 2017 року він звернувся до майстра із встановлення ГБО з приводу ремонту його авто, однак через тиждень після ремонту газовий балон зламався, а майстер відмовлявся полагодити поломку за власний кошт. При цьому суддя зазначає, що перевірити пояснення вказаного свідка неможливо, оскільки ніяких об"єктивних даних дійсного проведення ремонтних робіт немає, договір на обслуговування або виконання робіт не укладався, розписки або товарні чеки на отримання грошових коштів за роботу не видавались.

Інших доказів факту здійснення господарської діяльності ОСОБА_1М, з приводу проведення ремонтів автомобілів, встановлення ГБО тощо суду не надано, огляд місця за адресою: вул. Глісерна, 4 не проводився, ніяких даних про те, що дійсно ОСОБА_1 систематично надає послуги з ремонту авто, не отримано, інших заяв від громадян, які б були клієнтами ОСОБА_3 немає.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки під час судового розгляду ніяких даних на підтвердження провини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення не отримано, тому в його діях не вбачається складу правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП, з цих підстав відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити у звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст. 7, ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова