П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2018 Справа №607/20079/18

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області відносноОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 023246 від 26 вересня 2018 року, у якому зафіксовано, що 24 вересня 2018 року о 06 год. 30 хв. останній, керуючи автомобілем «Рено Сценік», р.н. PKE 94S3, cелом Настасів, Тернопільського району Тернопільської області в порушення пунктів 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху, не врахував за дорожньою обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив наїзд на перешкоду в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча судом вжито належних заходів для його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення повістки. Однак цієї кореспонденції він не отримав і остання повернулась до суду з відміткою ПАТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання».

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У цьому контексті слід зазначити, що ОСОБА_1 було відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення і про необхідність зявитись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за викликом про що у цьому документі міститься відповідна відмітка. Однак він не цікавилась провадження своєї справи протягом більш ніж місяця та поштової кореспонденції з суду не отримав. Такі дії ОСОБА_1, на думку судді, містять ознаки зловживання своїм процесуальним правом.

Беручи до уваги викладене, розгляд даної справи слід провести за відсутності ОСОБА_1 на підставі частини 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушенняадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушеннязавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушенняпередбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявстановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним проступком є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З диспозиції вказаної правової норми вбачається, що однією із обовязкових умов, яка входить до обєктивної сторони зазначеного проступку є, зокрема, пошкодження «транспортних засобів». Тобто не лише того транспортного засобу, яким керував сам правопорушник, а й будь-якого іншого.

Як уже зазначалось вище у вину ОСОБА_1 ставиться порушення Правил дорожнього руху, що спричинило наїзд на дерево.

Єдиним транспортним засобом, за участі якого відбулась подія був автомобіль, яким керував сам ОСОБА_1 Отже пошкодження «транспортних засобів», в розумінні статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не відбулось.

Окрім цього, у адміністративних матеріалах немає жодного доказу, котрий свідчив в би про те, що внаслідок зазначеного зїзду дерево отримало будь-які пошкодження, а тому суддя вважає, що вони відсутні.

З аналогічних міркувань, тобто за відсутності доказового забезпечення, суддею не встановлено пошкодження вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За даних обставин суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отож провадження у даній справі, щодо ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,слід закрити.

Керуючись статтями 33, 401, 124, 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_2