У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Мельниченко Л.А., при секретарі судових засідань Мовчан А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва,заяву судді Дніпровського районного суду м. Києва Шевченко Віри Миколаївни про самовідвід під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Шевченко В.М. звернулася з заявою про самовідвід під час розгляду справи № 755/15640/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За результатами автоматизованого розподілу 19 листопада 2018 року заяву передано на розгляд судді Мельниченко Л.А.

Суддя Шевченко В.М. та Муратов Р.Е. були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви про самовідвід, однак, в судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду заяви.

Так, суддя Шевченко В.М. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КК України, звернулася з заявою про самовідвід. Як мотиви звернення суддя зазначила, що під час розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що відносно нього працівниками поліції був не об'єктивно складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з тим, що він раніше проживав на території АР Крим. Він повідомив, що в разі притягнення його до адміністративної відповідальності, буде вирішувати це питання через Меджліс, а потім на російській мові повідомив: «Мы с Вами еще встретимся!». Ці погрози та поведінку ОСОБА_2 суддя розцінює, як втручання в її діяльність як судді щодо здійснення правосуддя.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді та порядок розгляду таких заяв. Однак, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають підстави відводу (самовідводу) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права та перевірити відповідність заявлених суддею Шевченко В.М. підстав для самовідводу нормам діючого процесуального законодавства України.

У Кримінальному процесуальному кодексі України питання відводів та самовідводів регулюється вимогами ст.ст. 75-83.

Відповідно до вимог ст. 75 КПК України обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні , визначені:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім'ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представни к;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім'ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 48, п.9 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов'язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

Відповідно до ч.6, п.п. 1, 2 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов'язаний: своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики; додержуватися присяги судді.

Відповідно до вимог ст. 6 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати свої професійні обов'язки не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

Таким чином, закон прямо передбачає право судді у випадку здійснення неправомірного впливу, повідомити відповідні органи, але це не є підставою для самовідводу.

Виходячи з системного аналізу загальноприйнятих підстав для самовідводу судді, вважаю, що ті обставини, які викладені у заяві про самовідвід, не свідчать про упередженість або зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, також суддя Шевченко В.М. не зазначила жодної підстави, що безумовно виключають її участь у розгляді даної справи (повторна участь у розгляді чи родинні стосунки з учасниками процесу, тощо).

Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.246 КУпАП, ст. 75, 81КПК України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити судді Дніпровського районного суду м. Києва Шевченко Вірі Миколаївні в задоволенні самовідвіду під час розгляду справи № 755/15640/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Мельниченко