КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1105/2018 Суддя у І-й інст.: Макаренко І.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 23.08.2018 приблизно о 01 год. по просп. Перемоги, 36 у м. Києві керував транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За доводами апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки він мав бажання дати пояснення по суті правопорушення, однак поліцейський відмовив йому у цьому. Крім того, у протоколі не зазначено повні анкетні дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не вказано точне місце вчинення адміністративного правопорушення, а в графі, де зазначено номер водійського посвідчення, не вказано назву органу, який його видав, а сам протокол ним не підписано. Крім того, в протоколі вказано, що він не працює, проте вказане не відповідає дійсності, що підтверджується відповідною довідкою.

Вказує про порушення ч. 2 ст. 31 Закону України «Про поліцію», оскільки він не був попереджений про проведення відеозйомки, а крім того піддає сумніву справність відоереєстратора, за допомогою якого проводилася зйомка.

Зазначає, що судом 1-ї інстанції проігноровано його клопотання про долучення довідки з місця роботи, а також копії довідки з КМНКЛ «Соціотерапія», де він вимушений був пройти огляд на стан сп`яніння самостійно, і це свідчить про те, що він не ухилявся від проходження такого огляду.

Вважає постанову суду 1-ї інстанції формальною та поверховою, яку суд прийняв не допитавши свідків події.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 186225 від 23.08.2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер». Особи вказаних свідків є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, з урахуванням чого підстав для виклику цих осіб в судове засідання, за умови обмеження у часі розгляду даної категорії справ, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чого ОСОБА_2 не зробив, і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані події були зафіксовані на нагрудну відеокамеру № АА 004500, запис з якої переглянуто в судовому засіданні апеляційної інстанції, на якому чітко видно і чутно момент відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також за допомогою приладу «Драгер», і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Крім того, згідно відповіді заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимова Д.А. на запит адвоката ОСОБА_3 від 10.10.2018, сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку та свідоцтво про державну реєстрацію приладу «Цифровий нагрудний відеореєстратор» чинним законодавством не передбачено, як не передбачено можливості надання довідки, з якого часу і в якому стані зберігаються відеозаписи з таких приладів, з огляду на що не видається можливим перевірити обґрунтованість доводу апеляційної скарги щодо несправності відеореєстратора, на який здійснювалось фіксування адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, у зв`язку з чим висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 23.08.2018 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, не може бути взято до уваги суду, оскільки факт відмови ОСОБА_2 від проходження такого огляду зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення о 01 годині 00 хв., а звернувся він до закладу охорони здоров`я о 03 год. 30 хв., тобто після спливу 2-х годин з моменту встановлення підстав для такого огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_2 містить усі відомості, передбачені вказаною нормою закону, а тому довід апеляційної скарги про його невідповідність вимогам закону є необґрунтованим.

Крім того, підписуючи протокол про адміністративне правопорушення в графі про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, ОСОБА_2 мав можливість також письмово висловити свою незгоду з даним протоколом, однак цього не зробив.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильними і таким, що відповідає матеріалам справи.

Отже, судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд справи, і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення апеляційним судом не встановлено, з огляду на що постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_2 щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.М.Юденко