П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 755/12711/18

Провадження № 3/755/6196/18

"21" вересня 2018 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, генеральний директор ПП «Компанія Енержди» () ОСОБА_1 03.05.2018 за адресою: АДРЕСА_2 вчинила правопорушення щодо порядку ведення податкового обліку, а саме порушила вимоги п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 198.1, ст. 198, п. 1986 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого знижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 4426870 грн., у тому числі за 2015 рік в сумі 3023023 грн., за 2016 рік в сумі 1403847 гривень, занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 1831720 грн.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, частиною 1 статті 163-1 КУпАП, передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В даному випадку зазначених вимог закону не дотримано, адже, особі, що притягається до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення не вручено, її права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, належним чином їй не роз'яснені.

В даному випадку зазначених вимог закону не дотримано, адже, особі, що притягається до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення не вручено, його права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, належним чином йому не роз'яснені. А сам протокол про адміністративне правопорушення, відповідно, не містить а ні підпису особи про його отримання, а ні відмітки про те, що особа відмовилася його отримувати.

Так, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.06.2018 матеріали даної справи про адміністративне правопорушення було направлено на дооформлення до органу, яким було складено даний протокол, однак, вказаних в рішенні суду недоліків, в супереч вимог закону, виправлено не було, а матеріал знову було повернуто до суду.

Так, з листа заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві, вбачається, що на виконання вимог ст. 256 КУпАП, з метою вручення протоколу про адміністративне правопорушення, було здійснено виїзд на податкову адресу суб'єкта господарювання, та зафіксовано актом від 03.05.2018 № 103/26-15-14-02-04 відсутність директора ОСОБА_1 за вказаною адресою, даний акт долучено до матеріалів справи.

Однак, суд звертає увагу органу, яким було складено даний протокол, що відповідно до акту від 03.05.2018 № 103/26-15-14-02-04, про який зазначає ГУ ДФС у м. Києві, зазначено: «….у зв'язку з вищевикладеним, протокол про адміністративне правопорушення буде направлено поштою на податкову адресу підприємства…»ґ

При цьому, будь-яких підтверджень щодо направлення протоколу про адміністративне правопорушення поштою, як про те зазначено в акті від 03.05.2018 № 103/26-15-14-02-04, матеріали справи не містять.

Так, наявність акту про виїзд за податковою адресою для вручення протоколу, не є єдиною та вичерпною можливістю вручити протокол особі, що притягається до адміністративної відповідальності, та належним чином забезпечити виконання норм КУпАП.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню до Головного Управління ДФС у м. Києві для усунення виявлених порушень, викладених у постанові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1, 6, 33-35, 163-2, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП повернути до Головного Управління ДФС у м. Києві - для виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Бірса