Справа № 474/1076/18
Провадження № 3/474/325/18
Справа № 474/1078/18
Провадження № 3/474/326/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.11.18 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1, розглянув матеріали, які надійшли від інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Врадіївського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 21.05.1994р.н., гр. України, працюючого водієм ТОВ Автомагістраль Південь, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, -

встановив:

08.11.2018р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надішли протоколи про адміністративне правопорушення серії БД № 251836 та БД № 251837 від 29.10.2018р., згідно яких 28.10.2018р., близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_1, керуючи заднім ходом автомобілем НОМЕР_1, по вул. Привокзальна с. Девладове Софіївського району Дніпропетровської області, не переконався, що це буде безпечно, здійснив наїзд на електроопору № 31, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. У подальшому ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями останній порушив п.п. а п. 2.10. та п. 10.9 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст.124, 122-4 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, якому роз'яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколах не визнав та пояснив, що 29.10.2018р. до нього на роботи приїхали працівники поліції, на запитання яких ОСОБА_1 пояснив, що 28.10.2018р. він набирав воду зі ставка біля с. Водяне за допомогою вантажного транспортного засобу з відповідним обладнанням, після чого працівники поліції повідомили йому, що він скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме пошкодив електроопору та зник з місця пригоди. Однак як зазначає ОСОБА_1 коли він 28.10.2018р. приїхав до ставка щоб набрати води електроопора була ціла, як була ціла і тоді коли він звідти поїхав. Також ОСОБА_1 зазначив, що транспортний засіб, яким він в той день керував не має жодних механічних пошкоджень.

ОСОБА_1 також зазначив, що права передбачені ст. 268 КУпАП йому зрозумілі, з матеріалами справи ознайомився, залучати до у часті у справі захисника, перекладача, надавати інші докази він не бажає.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно п.п. а п. 2.10 Правил дорожнього руху, перед початком руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До матеріалі протоколу надано схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.10.2018р., яка складена без присутності учасників ДТП та не містить жодної інформації щодо розташування слідів транспортного засобу, механічні пошкодження електроопори, чи іншу інформацію, яка б могла вказувати саме на факт скоєння ДТП. До протоколу також додані письмові пояснення ОСОБА_2, який виявив пошкодження електроопори, однак не був очевидцем ДТП, а відтак не може повідомити про жодні обставини ДТП.

Таким чином, працівниками поліції під час складення протоколів стосовно ОСОБА_1, в порушення приписів ст. 251 КУпАП, не зібрано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення останнім адміністративних правопорушень.

При чому, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що протоколи про адміністративне правопорушення щодо нього були складені працівниками поліції з огляду на те, що він напередодні керував транспортним засобом на місці, де була пошкоджена електроопора, і припущеннях працівників поліції про його причетність до ДТП.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол вказаних в останньому подій не підтвердила, факти зафіксовані в схемі дорожньо-транспортної пригоди не свідчать про безумовне вчинення адміністративного правопорушення за обставин зафіксованих в протоколі, встановити свідків цієї події в силу об'єктивних обставин неможливо, до справи надані матеріали з яких неможливо поза розумним сумнівом встановити причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об'єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 221, 247, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП закрити у зв'язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол