Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі судді Ковальчук Н.М.,

з участю ОСОБА_1

захисника ОСОБА_1 адвоката - Музики-Дубравського В. А.,

представника трудового колективу ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 8 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 8 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста п»ятдесят дві ) гривні 40 копійок.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Суд недостатньо вмотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях, допустив неправильність при застосуванні норм права. Не оспорюючи свою винуватість, зазначає, що суд допустився неправильного застосування процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи.

Так, при накладенні адміністративного стягнення судом першої інстанції не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чим порушені вимоги ст. 33 КУпАП України. Судом не досліджувалось обставин, які давали б можливість направити справу на розгляд громадського організації або трудового колективу. Суд не взяв до уваги, те що він утримує пристарілу матір, працює водієм вантажного автомобіля і через позбавлення права керування втратить роботу.

Суд не взяв до уваги те, що він не вживав алкоголю і не керував транспортом в стані алкогольного сп»яніння, а тільки на пропозицію працівників поліції підписав протокол про відмову від проходження огляду на стан сп»яніння в медичному закладі. При цьому працівниками поліції йому не було роз»яснино наслідки такої відмови.

Трудовий колектив, в якому він працює, провів збори та прийняв рішення клопотати перед судом про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу. Однак суд таке клопотання не взяв до уваги.

З огляду на зазначене, просить постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 8 жовтня 2018 року скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності з передачею справи на розгляд трудового колективу.

Заслухавши ОСОБА_1, його захисника адвоката Музики-Дубравського В. А., представника трудового колективу ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено: відповідно до протоколу серія БД № 332480 від 9 серпня 2018 року ОСОБА_1 в цей день на автодорозі Київ-Чоп 390 км. керував транспортним засобом КАМАЗ 55102, держ.номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп»яніння і від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова від проходження освідування на стан алкогольного сп»яніння.

Такий висновок ґрунтується на доказах, які є в матеріалах справи. ОСОБА_1 в своїх поясненнях не заперечує факт підписання протоколу про відмову від проходження огляду в медичному закладу. Однак пояснив, що алкоголю не вживав.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є в матеріалах справи, і які підтверджують обставини, викладені в протоколі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що є підстави про звільнення його від адміністративної відповідальності та передачу матеріалів на розгляд трудового колективу заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 працює водієм вантажного автомобіля у фізичної особи підприємця ОСОБА_7.

Матеріали справи містять протокол загальних зборів працівників фізичної особи підприємця ОСОБА_7 від 24 вересня 2018 року відповідно до якого колектив прийняв рішення клопотати перед судом про передачу адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу. Відповідно до вказаного протоколу 20 працівників трудового колективу підтримали клопотання. З їх виступів на зборах, які зазначені в протоколі, вбачається, що ОСОБА_1 є дисциплінованим працівником, характеризується позитивно, утримує членів сім»ї, спиртних напоїв не вживає.

За характеристикою Млинівської селищної ради ОСОБА_1 характеризується позитивно, алкогольними напоями не зловживає, поводиться задовільно, проживає з матір»ю, сестрою та племінником.

За ст. 21 КУпА особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 51, частиною першою статті 129, частинами першою і другою статті 130, статтями 156, 173, 176, 177, 178-180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 у вчиненому щиро розкаявся, характеризується по місцю роботи і проживання виключно з позитивної сторони, вперше притягується до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги клопотання трудового колективу працівників фізичної особи підприємця ОСОБА_7 про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу, суд вважає за можливе, в порядку ст.21 КУпАП, апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.

Керуючись ст. ст. 21,33, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 8 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд трудового колективупрацівників фізичної особи підприємця ОСОБА_7, що знаходиться за адресою с. Марково Богородчанського району Івано-Франківської області.

Фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити Рівненський апеляційний суд про заходи громадського впливу, застосовані до ОСОБА_1.

Провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.