П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2018 Справа №607/21213/18

Тернопільський міськрайонний суду Тернопільської області в складі: головуючого судді Делікатної Л.В., при секретарях судового засідання Гнатенко І.В., Кісіль Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №423965 від 12 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 12 жовтня 2018 року о 01 год. 17 хв. в м. Тернополі по вул. Малишка, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810 Aram 2250», повірка дійсна до 06 грудня 2018 року та огляду в ОСОБА_2 відмовся в категоричній формі в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судові засіданні ОСОБА_1 не зявлявся. Його захисник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху заперечив та зазначив наступне. ОСОБА_1 12 жовтня 2018 року здійснював терміновий виїзд до 2 міської лікарні у звязку із погіршенням самопочуття, що виражалось у болі серцевого мязу. Володіючи певними знаннями у медицині, оскільки сам за освітою і професією є лікарем, ОСОБА_1 прийняв медичний препарат «валеріанка» при виїзді із свого помешкання. По маршруту до лікарні, останній був зупинений працівниками поліції.

Враховуючи свій хворобливий стан, а також зважаючи на упереджене ставлення з боку патрульних, ОСОБА_1 вважаючи, що дії працівників поліції є незаконні, відмовився від проходження огляду на місці зупинки, однак відмови у проходженні у медичному закладі останній не висловлював, а навпаки погоджувався на таку пропозицію. Дані твердження узгоджуються із відео камери № 000039 «0140» та №000104 «0139» на якому працівник поліції пропонує пройти огляд за допомогою Драгер і не почувши будь яких слів від правопорушника підтверджує відмову, аналогічною є ситуація щодо огляду у медичному закладі. Згодом, виконуючи свій обовязок, щодо проходження огляду на стан спяніння, ОСОБА_1, упродовж двох годин, як того вимагає Інструкція №1103 від 17 грудня 2008 року у визначеному закладі охорони здоровя - ОСОБА_2 здав кров на лабораторне дослідження щодо вмісту етилового спирту. Згідно із результатами, що підтвердженні висновком №570 від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 не перебував у нетверезому стані у звязку із відсутністю вмісту спирту в крові. Після цього, особа, що притягується до відповідальності була госпіталізована до 2 міської лікарні на стаціонарне лікування.

Крім цього, під час зупинки поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Всупереч ч.1, ч.2 ст. 35 Закону «Про Національну поліцію» поліцейський зупинив ОСОБА_1 безпідставно, оскільки на відео не видно чи освітлюється номерний знак чи ні. Також поліцейський не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки а відразу почав вимагати посвідчення водія та інші документи. В ОСОБА_1 були відсутні ознаками алкогольного спяніння, а тому у поліцейського не було підстав для проведення огляду на стан спяніння. Сам протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням чинного законодавства, оскільки в ньому не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, а під час його складання були відсутні свідки, які в ньому зазначені.

Просить провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні інспектор 4 роти батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_4 пояснив, що 12 жовтня 2018 року, приблизно о 01 год. було зупинено автомобіль «Хюндай», в якого не освічувався номерний знак. Він підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1, назвав причини зупинки та попросив надати документи, які водій не предявив. В ході спілкування він відчув запах алкоголю, побачив почервоніння очей та тремтіння рук у водія, тому запропонував йому, у присутності двох свідків, пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння, однак ОСОБА_1 відмовився. На його відмову вказувало те, що він не говорив слова ні та кивав головою. В подальшому був складений протокол про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний протокол складався у службовому автомобілі, в якому було опущено скло бокової дверки а свідки в цей час знаходилися поблизу.

Аналогічні пояснення надала поліцейська роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 12 жовтня 2018 року його зупинили працівники поліції на вул. Малишка в м. Тернополі та повідомили, що потрібно бути свідком відмови водія від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння. Самої відмови водія він не бачив а знає про це зі слів поліцейського, в його присутності пройти такий огляд працівники поліції водію не пропонували. Особисто він знаходився по іншу сторону дороги від водія, який зі слів поліцейських відмовлявся проходити огляд, та з ним не спілкувався. Під час підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому були не заповненні графи, а його письмові пояснення, які долучені до цього протоколу, писав поліцейський.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 12 жовтня 2018 року її зупинили працівники поліції на вул. Малишка в м. Тернополі та повідомили, що потрібно бути свідком відмови водія від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння. Вона підійшла до службового автомобіля працівників поліції, сіла в нього, де підписала протокол про адміністративне правопорушення, який був не заповнений. Крім цього вона підписала бланк пояснень, який також був не заповнений. Разом з нею в автомобілі знаходився ще один свідок та два працівники поліції. Водій стояв біля свого автомобіля, ознак алкогольного спяніння у нього вона не бачила. У її присутності водію не пропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

Суд, дослідивши поданні УПП в Тернопільській області ДПП матеріали, заслухавши пояснення захисника, працівників поліції та свідків, прийшов до висновку, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частини 2 та 3 статті 266 КУпАП визначають, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.п.6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п. 4 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №423965 від 12 жовтня 2018 року, складеного відносно ОСОБА_1, свідками відмови останнього від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та огляду в ОСОБА_2 для визначення стану алкогольного спяніння були ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Однак, вказані свідки в судовому засіданні таке твердження працівників поліції спростували, зазначивши, що у їх присутності водію ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти огляд у звязку з чим такої відмови вони не бачили.

Із долученого відеозапису із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу на що він відмовився, проте зазначив що прослідує за ними для проведення такого огляду в медичному закладі. Зазначені дії відбувалися у відсутності свідків. В подальшому, працівник поліції повторно пропонував ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння, у присутності свідка ОСОБА_6, проте його відмова на цьому відео не зафіксована, а лише чути, як працівник поліції сам відповідає на поставлені ним запитання. Свідок ОСОБА_7 на долученому працівниками поліції відеозаписі відсутня. Відсутні свідки і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Зафіксована інформація узгоджується з пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, наданими ними в судовому засіданні, згідно яких, в їх присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Таким чином, суд визнає не допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не бере до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії БД №423965 від 12 жовтня 2018 року, оскільки він складений із порушенням чинного законодавства, у відсутності свідків, які в ньому зазначені.

Також суд не бере до уваги пояснення працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки такі спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом із їх нагрудних камер.

Інші докази, які б беззаперечно вказували на те, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти медичне освідчення на стан сп'яніння в закладні охорони здоров'я у встановленому законом порядку, в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття законного процесуального рішення, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР, в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки працівниками поліції такий порядок порушено, зокрема, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі не підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої вона винесена, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_8