Справа № 487/5762/18
Провадження № 3/487/1574/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі судді Біцюка А.В., за участю секретаря Бавикіної Т.В., Шоломона О.І., потерпілого ОСОБА_1, особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична (Чигрина)АДРЕСА_1, не працює, п/в ВХО 281718,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27.08.2018 року о 13:40 годині в місті Миколаєві, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Mersedes- Benz ML-380» із номером державної реєстрації ВЕ7973СЕ по вул. 7- Слобідській, 72/4, був неуважний, починаючи рух заднім ходом, не врахував дорожньу обстановку, не впевнився в безпеці свого руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив зіткнення зі стоячим транспортним засобом «Оpel Vectra» із номером державної реєстрації ВЕ7721ВК під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що 27.08.2018 року він рухався по вул. 7- Слобідській, не доїжджаючи до вул. Скороходова, зупинився, щоб підїхати до магазину будівельних матеріалів, пропустив автомобіль, який виїжджав від магазину, відчув удар в задній бампер з правої сторони. Коли вийшов зі свого автомобіля, то побачив, що автомобіль «Оpel» врізався в його задній бампер, чим спричинив пошкодження останнього.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених вище обставин, його вина підтврджується наступними доказами дослідженими судом безпосередньо

Так, потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що в день, коли сталося ДТП, рухався по вул. 7- Слобідській в своєму автомобілі «Оpel Vectra» разом зі своїми колегами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Він зупинився за автомобілем марки «Mersedes- Benz», який неочікувано почав рух назад. Потерпілий подав звуковий сигнал та намагався уникнути зіткнення шляхом відїзду назад, але оскільки водій автомобіля «Mersedes- Benz» не відреагував та продовжив рух, останній не встиг, внаслідок чого відбулось зіткнення. В результаті ДТП автомобіль «Mersedes- Benz» отримав пошкодження заднього бампера справа, а автомобіль «Оpel Vectra»- передньої частини автомобіля зліва. Водій автомобіля «Mersedes- Benz» мав ознаки наркотичного сп`яніння та пропонував вирішити все мирно і оплатити ремонт автомобіля потерпілого. Проте згодом вину вже не визнавав, а відшкодувати витрати на ремонт пошкодженого авто відмовився, після чого ОСОБА_1 викликав працівників поліції.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 підтвердилим фактичні обставини повідомлені потерпілим ОСОБА_1 та дали пояснення аналогічні поясненням потерпілого.

Крім показів вказаних свідків, які працюють разом з потерпілим, обставини, їх покази та покази потерпілого ОСОБА_1 А,Л. підтвердив свідок ОСОБА_6, який був випадковим свідком дорожньо-транспортної пригоди, та не має ні якого відношення до потерпілого та особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так, вказаний свідок пояснив, що зіткнення між автомобілем Мерседес та автомобілем Опель відбулось внаслідок руху заднім ходом автомобілю Мерседес, який намагався пропустити автомобіль, який виїзджав від магазину будматеріалів.

Крім того, вина ОСОБА_7 у скоєнні адміністративного правопорушення, перезбаченого ст. 214 КУпАП підтверджується фотозображенням з місця ДТП, схемою ДТП, з яких вбачається, що транспортні засоби мають механчічні пошкодженні та їх зіткнення відбулось перед заїздом до будівельного магазинув якій зазначено про факт пошкодження транспортних засобів, .

Згідно пункту 2.3-б Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі за текстом правила), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 10.9 Правил, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме у порушенні учасником дорожнього руху пунктів 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху, його дії знаходяться у прямому причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пояснення свідка ОСОБА_8 до уваги не приймаються, оскільки він перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_7 та його свідчення спростосуються показами показами інших свідків в сукупності з показами свідка ОСОБА_6, у якого ніяких стосунків зі сторонами справи не має.

Обставинами, що помякшують відповідальність ОСОБА_2 відповідно до ст. 34 КпАП України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 відповідно до ст. 35 КпАП України, не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, пояснення ОСОБА_2 суд вважає що виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу в межах санкції даної статті, яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст. 23 КпАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України « Про судовий збір» в новій редакції.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 268, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

(р/р 4001, МФО 899998, , код платежу 21081300, одержувач: Миколаївське ГУК/Мик.обл., Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП)).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

(одержувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; р/р 6001, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО 899998, ).

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк предявлення до виконання три місяця.

СУДДЯ А.В. БІЦЮК