Номер провадження: 33/785/1760/18
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Судді: Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання: Ткачук В.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є пенсіонером, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року визнано громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є пенсіонером, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накладено на громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є пенсіонером, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є пенсіонером, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, судові витрати на користь держави в сумі 352 гривні 40 копійок.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити їх в повному об'ємі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши виступ учасника провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що під час судового розгляду даної справи суд першої інстанції дотримався вказаних норм права та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та судовому засіданні апеляційного суду, а саме: протоколом серії БД №075627 від 08.08.2018 року, схемою місця ДТП від 06.08.2018 року, поясненнями ОСОБА_3, поясненнями ОСОБА_2 та відеозаписом правопорушення від 06.08.2018 року.

Під час апеляційного розгляду був досліджений та відтворений відеозапис ДТП, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 06.08.2018 року о 17 годині 00 хвилини, керуючи автомобілем марки Nissan Urnaw, державний номер НОМЕР_2, по вул. Рішельєвській, 12, в місті Одесі, у порушення п.10.4 Правил дорожнього руху, при повороті праворуч не врахував дорожньої обстановки, не вибрав відповідне крайнє положення на проїжджій частині та скоїв зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1(PL), під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначені докази, які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки спростовується вищевикладеним.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є пенсіонером, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Т.В.Цюра