Провадження №: 3/752/7971/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об'єднані адміністративні матеріали, що надійшли з Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., громадянки України, уродженки міста Фастів, працевлаштованої не офіційно, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст.1732 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 29.08.2018 року о 21 год., 05.09.2018 року о 21 год., 12.09.2018 року о 19 год., 14.09.2018 року о 19 год., 15.09.2018 року о 20 год., знаходячись за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2, маючи намір на умисне вчинення дій психологічного характеру, по відношенню до своєї дочки, а 02.09.2018 року о 19 год., 04.09.2018 року о 20 год., 07.09.2018 року о 19 год., 09.09.2018 року о 20 год., 11.09.2018 року о 21 год. вчинила ті самі дії відносно своєї дочки та матері, чим завдала шкоду психологічному здоров'ю останніх.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих діях визнала повністю. Повідомила суду, що у неї виникають постійні сварки з матір'ю та дочкою, але саме вони є ініціаторами конфліктів і провокують її.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, разом із матір'ю - ОСОБА_2, та дочкою - ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_2.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Під фізичним насильством визнається форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд приходить до висновку що ОСОБА_1, перебуваючи за місцем постійного проживання, 29.08.2018 року о 21 год., 02.09.2018 року о 19 год., 04.09.2018 року о 20 год., 05.09.2018 року о 21 год., 07.09.2018 року о 19 год., 09.09.2018 року о 20 год., 11.09.2018 року о 21 год., 12.09.2018 року о 19 год., 14.09.2018 року о 19 год., 15.09.2018 року о 20 год. коли висловлювалась на адресу своєї матері та дочки нецензурними словами, діяла умисно, оскільки розуміла, що її слова ображають і принижують останніх. Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1, скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.1732 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність, передбачених ст.34, 35 КУпАП України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, особу правопорушника, яка офіційно не працевлаштована, періодичність її неправомірних дії, які носять характер регулярних, суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт. Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, визначеного ст.23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.401 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн., -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.1732 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко