Справа №579/1479/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/788/575/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області, від 25 жовтня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області, від 25 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., без позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, за таких обставин.

4 серпня 2018 року, о 22 год. 40 хв., на автодорозі «М - 20», напрямком «Кіпті - Глухів - Бачівськ», в районі 155 км, ОСОБА_3 керував транспортним засобом - мотоблоком «Зірка» без номерного знака, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком Кролевецької ЦРЛ за результатами медичного огляду, від 4 серпня 2018 року, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, окрім іншого, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Своє клопотання про поновлення строку ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд розглянув справу без його участі, так як він не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повістку він не отримував, а копія постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області, від 25 жовтня 2018 року, йому була видана лише 29 жовтня 2018 року. Апеляційну скаргу подав 8 листопада 2018 року. Таким чином, на переконання ОСОБА_3, строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що суддя всупереч ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

ОСОБА_3 стверджує, що протокол був складений з порушеннями вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також ОСОБА_3 вказує, що після складання протоколу він не був відсторонений від керування транспортним засобом, що на його думку, спростовує висновок поліцейського про наявність у нього стану сп'яніння.

ОСОБА_3, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду справи, до суду не з'явився.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції ОСОБА_3 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи (а. с. 10 - 11, 12 - 13, 16 - 17), однак до суду для участі в розгляді справи ОСОБА_3 не з'являвся, а рекомендовані повідомлення поверталися в суд першої інстанції з позначкою, що адресат не проживає за даною адресою, при цьому ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього, зазначив адресу місця свого проживання - АДРЕСА_1

З наявної у матеріалах справи довідки про реєстрацію місця проживання особи наданої органом реєстрації виконавчого комітету Кролевецької міської ради вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований АДРЕСА_1 (а. с. 9).

У ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3, подаючи апеляційну скаргу вказав інше місце проживання - с. Лапшин, Кролевецького району, Сумської області.

Зазначені обставини суд апеляційної інстанції розцінює, як обраний ОСОБА_3 спосіб захисту з метою уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі дії ОСОБА_3 вказують на його спроби затягнути розгляд справи з метою досягти сплину строків, передбачених ст. 38 КУпАП, протягом яких особа може бути піддана адміністративному стягненню.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним здійснити апеляційний розгляд у відсутність ОСОБА_3, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 ігнорує судові виклики до суду для участі у розгляді справи, у тому числі і виклики до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши мотиви клопотання ОСОБА_3 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду та про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами адміністративного провадження підтверджуються доводи ОСОБА_3 про те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції він присутнім не був, а копію оскаржуваної постанови Кролевецького районного суду Сумської області, від 25 жовтня 2018 року, щодо застосування відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення він отримав 29 жовтня 2018 року, апеляційну скаргу подав 8 листопада 2018 року, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження ухваленої відносно нього постанови.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею, у відповідності зі ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, були повно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з того, що ОСОБА_3, як особа, що керує транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 387070 відносно ОСОБА_3 (а. с. 2), висновком Кролевецької ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 (а. с. 3) згідно якого ОСОБА_3 визнано таким, що перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Будь - яких підстав вважати вказані результати обстеження, як доказ, що є недопустимим на підтвердження факту перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння під час керування ним транспортним засобом, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено.

З протоколу про адміністративне правопорушення, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, встановлено, що протокол складено поліцейським відповідно до вимог ст. ст. 254 і 256 КУпАП, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення. При складанні протоколу ОСОБА_3 були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_3

Доказами, що були досліджені судом першої інстанції, які є належними та допустимими, повністю спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_3 про порушення працівниками поліції положень Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На думку суду апеляційної інстанції, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, працівниками поліції було належно дотримано вказану Інструкцію.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює мотиви апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу тверджень відносно того, що оскільки він не був відсторонений від керування транспортним засобом, то цим спростовується наявність у нього стану сп'яніння, так як ці доводи не спростовують результати медичного огляду ОСОБА_3 та встановлення у нього стану сп'яніння.

У той же час суд апеляційної інстанції знаходить безпідставним рішення судді про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 20400 грн., відповідно до ст. 308 ч. 2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на стадії судового розгляду справи про адміністративне правопорушення з винесенням відносно особи постанови про застосування адміністративного стягнення з вигляді штрафу, не вправі вирішувати питання про стягнення з цієї особи суми штрафу у подвійному розмірі, приймаючи до уваги при цьому вимоги ст. ст. 307; 308 КУпАП, оскільки вирішення питання про стягнення з особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у подвійному розмірі, згідно вимог ст. ст. 307; 308 КУпАП, можливо тільки на стадії примусового виконання постанови суду про застосування адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, беручи до уваги, що суддею дотримані вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення відносно ОСОБА_3 виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Кролевецького районного суду Сумської області, від 25 жовтня 2018 року, відносно ОСОБА_3, змінити.

Вважати ОСОБА_3 підданим до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу на суму 10200 грн. без позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів.

Виключити з резолютивної частини постанови вказівку суду про стягнення з ОСОБА_3, на підставі ст. 308 ч. 2 КУпАП, штрафу у подвійному розмірі в сумі 20400 грн. у разі несплати ним штрафу в сумі 10200 грн. протягом 15 днів.

В іншій частині постанову Кролевецького районного суду Сумської області, від 25 жовтня 2018 року, відносно ОСОБА_3, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.