Справа № 488/5320/18
Провадження № 3/488/1689/18
П О С Т А Н О В А

29.11.2018 року м.Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Непша О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До Корабельного районного суду м.Миколаєва надійшли вказані адміністративні матеріали.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідно з порядком, визначеним ст.278 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.

І. Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення № 254 від 02 листопада 2018 року, складеного відносно ОСОБА_1, останній до 18 квітня 2017 року проходив службу на посаді старшого офіцера організаційно-штатного відділу штабу Головного управління Національної гвардії України та був звільнений наказом командувача Національної гвардії України № 47 о/с від 18 квітня 2017 року.

У відповідності до ч. 2 ст.45 Закону України Про запобігання корупції та Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 11 серпня 2016 р. №3, ОСОБА_1 був зобов'язаний перед звільненням, не пізніше дня припинення діяльності, до 18 квітня 2017 року включно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а подав її лише 10 травня 2017 року о 17 год. 56 хв., чим порушив встановлений законом строк подання декларації.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно з приміткою до ст.172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які за ч.1, ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи, що ОСОБА_1 як субєкт даного правопорушення був старшим офіцером організаційно-штатного відділу штабу Головного управління Національної гвардії України, то місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, є саме місце роботи, обіймаючи яке, він був зобов?язаний на подання декларації, тобто Головне управління Національної гвардії України, що розташоване за адресою: 03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення, будинок 9-А.

Оскільки декларація подається шляхом заповнення відповідної форми на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) в мережі Інтернет, то вона може бути подана з будь-якої точки світу. І якщо зв?язувати місце подання декларації з фактичним місцем перебування декларанта в момент її заповнення, то місце вчинення правопорушення може опинитися і за кордоном.

Відтак, безпосереднім і виключним місцем вчинення правопорушення, пов?язаного із невчасним поданням електронної декларації, є саме місце роботи (останнє місце роботи) відповідної особи та її посада, з якими закон пов?язує обов?язок подати декларацію.

Пояснення особи, яка притягується до відповідальності, щодо фактичного місця заповнення декларації, рівно як і місце проживання такої особи, в даному випадку не варті уваги.

Зважаючи на викладене, оскільки правопорушення, до адміністративної відповідальності за вчинення якого притягується ОСОБА_1, вчинено за межами Корабельного району міста Миколаєва, дана адміністративна справа не підлягає розгляду в Корабельному районному суді міста Миколаєва.

ІІ. Принагідно, суддя не може не відзначити і наступних обставин.

Так, згідно з п.8 ст.11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень саме НАЗК належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В розділі ІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10 лютого 2017 року № 56 із наступними змінами, передбачено, що відповідно до Закону саме Національне агентство проводить щодо декларацій такий вид контролю як щодо своєчасності подання. Такий контроль, серед іншого, здійснюється НАЗК на підставі інформації, що надходить від правоохоронних органів. У разі отримання такої інформації (повідомлень), Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

Відтак, повноваження на проведення подібних дій саме підрозділами Національної поліції виглядають сумнівними, адже вони прямо не зазначені в ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», при тому, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що саме Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Та обставина, що ст.255 КУпАП наділяє повноваженнями складати адміністративні протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, крім посадових осіб НАЗК, ще й посадових осіб Національної поліції та СБУ, змушує суд звернутись до концепції «якості закону», яка неодноразово згадувалась в рішеннях Європейського Суду з прав людини, і, зокрема, в п.49 рішення 02 листопада 2006 року у справі «Волохи проти України», заява № 23543/02.

Так, ЄСПЛ «завжди дотримувався думки, що словосполучення «згідно із законом» не просто відсилає до національного законодавства, а й повязане з вимогою «якості закону», тобто вимогою дотримання принципу «верховенства права». (…) надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

В будь-якому разі оцінку правомірності складання відповідного протоколу саме органами Національної поліції має надати лише суд, якому підсудна дана справа про адміністративне правопорушення.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення помилково направлена для розгляду до Корабельного районного суду м.Миколаєва, її необхідно повернути до Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України для направлення до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.276, 278 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.172-6 КУпАП повторно повернути до Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України для направлення до належного суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Непша