Номер провадження: 33/785/471/18
Номер справи місцевого суду: 522/7166/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя: Джулай О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 11 травня 2017 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ж/АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 10.04.2017 року о 04 год. 23 хв. керував автомобілем «Хонда» р/н ВН 3202ВА у стані алкогольного спяніння, що підтверджується показниками приладу «Драгер» з результатом 1,24 ‰.

Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси, від 11 травня 2017 року, яку він мотивує тим, що не був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, копія постанови йому направлена не була.

Крім того, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є незаконною, наводить відповідні доводи, у зв'язку з чим просить, скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси, від 11.05.2017 року.

Дослідивши матеріали справи і доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_2. Відомості про направлення ОСОБА_2 копії постанови матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 обєктивно не мав можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

У судове засідання, призначене на 25.09.2018 року ОСОБА_2 повторно не зявився, направив на адресу суду клопотання, в якому вказував на те, що не отримав повідомлення про дату наступного засідання, а також просив перенести судове засідання, у звязку з тим, що він перебуває за межами м. Одеси.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що судове засідання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 було неодноразово відкладено за його клопотаннями на 12.06.2018 р., 27.07.2018 р., 15.08.2018 р., 10.09.2018р..

Апеляційний суд звертає увагу на те, що про час і місце судового засідання ОСОБА_2 був завчасно повідомлений, про що свідчать листи, направлені на адресу, вказані в апеляційній скарзі та звіти про відправлення повідомлень про розгляд справи електронною поштою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ проти як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

За таких обставин, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що, розглядаючи вказану справу, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вищевказаних правових норм, а саме повно, всебічно і об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що працівником патрульної поліції не було надано сертифікат відповідності газоаналізатору, зазначав, що огляд на стан алкогольного спяніння проводився з порушенням встановленої процедури.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з п. 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Між тим, із досліджених у судовому засіданні апеляційного суду матеріалів справи відео фіксації вбачається, що ОСОБА_2 не вимагав сертифікат відповідності робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, з матеріалів відео фіксації вбачається, що ОСОБА_2 не спростовував показники приладу «Драгер» і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя.

Також варто зауважити, що апеляційна скарга фактично являє собою посилання на норми законодавства і не містить конкретних доводів та доказів по суті справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, що характеризує його як особу, яка схильна до систематичного вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Будь-яких обставин, які б підтверджували наявність підстав для скасування оскарженої постанови апелянтом не надано, в звязку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси, від 11 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 11 травня 2017 року, якою ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4