КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/214/2018 Постанова винесена суддею Єсауленко М.В.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю представника потерпілого ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП і за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки.

Крім того, стягнуто зі ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_3, якого постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, за саме керування 22 червня 2017 року транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, 05 березня 2018 року о 18 год., тобто повторно протягом року, керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння та рухаючись заднім ходом по вул. Заболотного, 98 в м. Києві, був неуважним, не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року та закрити провадження в справі відносно нього у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративні правопорушення та прийнятті рішення не були дотримані вимоги ст.ст. 245, 252, 272 КУпАП, а тому безпідставно не застосовані вимоги п. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема, апелянт стверджує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) за кермом автомобіля «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1, перебував його товариш ОСОБА_4, а зіткнення транспортних засобів відбулося внаслідок порушення п. 13.1 ПДР водієм автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2. Проте, суддя місцевого суду належним чином не дослідив указані обставини та не допитав свідка ОСОБА_4, про виклик якого захисник заявив клопотання, натомість обґрунтував свої висновки показаннями свідка ОСОБА_5, який є зацікавленою в результатах розгляду справи особою - батьком іншого учасника ДТП.

ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч. ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Захисник Максименко В.О., будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, також у судове засідання суду апеляційної інстанції без поважних причини не прибув.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_2, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 суддя місцевого суду, всупереч твердженням апелянта, дотримав.

Як убачається з матеріалів справи та змісту судового рішення, суддя місцевого суду, розглядаючи вказану справу, вислухав пояснення ОСОБА_3 та правову позицію захисника, допитав стосовно фактичних обставин правопорушень, викладених у протоколах, потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_5, дослідив письмові докази по справі, досить детально проаналізував у постанові всі досліджені докази та надав їм об'єктивну оцінку, в тому числі і на спростування заперечень ОСОБА_3 щодо керування ним під час ДТП транспортним засобом. Водночас висновок судді про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, є вмотивованим, оскільки він ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він взагалі не керував 05 березня 2018 року під час ДТП автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1, а був лише його пасажиром, перевірялися суддею місцевого суду та обґрунтовано визнані безпідставними.

На користь такого висновку свідчать як пояснення потерпілого ОСОБА_7 і свідка ОСОБА_5, які ще на місці події повідомили про обставини ДТП та поведінку водія автомобіля «Volkswagen Caddy», який перебував у нетверезому стані та намагався залишити місце події, та в суді наполягали на тому, що керував автомобілем саме ОСОБА_3 і в салоні його автомобіля інших осіб не було; так і інші, зокрема письмові докази по справі, в яких відсутні будь-які дані, в тому числі повідомлені ОСОБА_3 про те, що під час ДТП керувала автомобілем «Volkswagen Caddy» інша особа. Як учасник ДТП ОСОБА_3 без зауважень підписав схему місця ДТП; погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп'яніння, підписавши відповідний акт; в протоколах про адміністративне правопорушення про вказані обставини також не указав та про причетність до ДТП саме ОСОБА_4 не повідомив.

Враховуючи наведене, підстав вважати, що суддя місцевого суду, не допитавши свідка ОСОБА_4, допустив неповноту судового розгляду та порушив право ОСОБА_3 на захист, немає.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що ДТП трапилася внаслідок порушення п. 13.1 ПДР водієм автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2, то вони також є непереконливими, оскільки висновок судді місцевого суду в частині визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам провадження та ґрунтується на оцінці доказів по справі. Зокрема, підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 2); схеми ДТП, в якій, окрім іншого, зафіксована ділянка дороги, де сталася пригода, місце зіткнення транспортних засобів та їх кінцеве положення після зіткнення, механічні пошкодження автомобілів (а.с. 3); письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_5 від 05 березня 2018 року (а.с. 6 - 8); поясненнях потерпілого в суді першої інстанції.

Указані докази у взаємозв'язку між собою переконливо доводять, що внаслідок невиконання водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3(б), 10.9 ПДР України під час керування автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1, 05 березня 2018 року о 18 год. по вул. Заболотного, 98 в м. Києві відбулося зіткнення автомобіля «Volkswagen Caddy» з автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вмотивованим є і висновок судді місцевого суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він ґрунтується на даних: відповідного протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1); роздруківки принтера спеціального технічного приладу, в якій указано назву та номер приладу, яким проводились вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, яке видихнув ОСОБА_3 та результат тестування при допустимому не більше 0,2 проміле алкоголю в крові становив 1,44%, що до того ж посвідчено особистими підписами патрульного поліцейського та ОСОБА_3 (а.с.4); акту огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що з результатом огляду - 1,44 % ОСОБА_3 погодився (а.с. 5); копії постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_3 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення 22 червня 2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 17).

При цьому відсутні підстави вважати, що поліцейським під час огляду водія ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння були порушені вимоги ст. 266 КУпАП.

Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що суддя місцевого суду, вирішуючи справу стосовно ОСОБА_3, повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 279, 280, 283 КУпАП, правильно встановив усі фактичні обставини провадження та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено з урахуванням вимог

ст. 36, ч. 2 ст. 130, ст. 33 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року є законною та обґрунтованою, отже немає підстав для її скасування або зміни. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП і ч. 2 ст. 130 КУпАП та за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко