Справа № 346/3193/18
Провадження № 33/4808/81/18
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 працюючого касиром Струпківської сільської ради, українця, громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 04 липня 2018 року о 11 год. 20 хв. в с. Ступків по вул.. Кожедуби Коломийського району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 111830», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Тим самим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема, зазначає, що 04.07.2018 року його зупинили працівники поліції, та перевіряючи документи, прийшли до висновку про його перебування в стані алкогольного сп'яніння. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» він відмовився, оскільки свідків на місці тестування не було, зазначений прилад був не сертифікований, остання калібровка була проведена 27.10.2017 року. Після чого працівники поліції віддали йому документи і він поїхав додому.

Стверджує, що він був змушений підписати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки працівники поліції тиснули на нього психологічно, погрожуючи тим, що помістять транспортний засіб на штрафмайданчик.

Зазначає, що відсутні докази, які підтверджують його перебування у стані алкогольного сп'яніння, огляд відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння не проводився, а тому керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не доведено.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не є належним доказом, не відповідає встановленим вимогам та не відображає обставини справи.

Звертає увагу на те, що працівники поліції не долучено до матеріалів провадження роздруківку показників алкотестеру, а в акті огляду відсутня згода та підпис водія з показником приладу Драгера.

Крім того, вказує на те, що працівником поліції в порушення вимог ст.266 КУпАП не було забезпечено проведення медогляду в лікарні, оскільки він відмовився від проведення огляду технічними засобами на місці.

Вважає, що акт огляду є неналежним доказом в справі, а огляд на стан алкогольного сп'яніння проведений на місці та його результати є недійсними.

Крім того, стверджує, що судом розгляд справи було проведено поверхнево, без його участі в судовому засіданні, незважаючи на те, що він подав заяву про його перебування на лікуванні, чим було грубо порушено його право на захист. Постанову суду йому було надіслано тільки 25.09.2018 року, а отримав він її 02.10.2018 року, що стало причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, який пропущений з поважних причин, в судове засідання викликати та допитати свідків на підтвердження його доводів, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскаржена постанови суду та відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено його право на захист і не мав можливості своєчасно дізнатись про постановлене судом рішення та оскаржити його у встановлені законом строки.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій України» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він пропустив строк на оскарження постанови суду у зв'язку з тим, що в період з 14.09.2018 року по 25.09.2018 року включно, перебував на стаціонарному лікуванні в Отинійській районній лікарні, що підтверджується копією листка непрацездатності та виписки із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого №1138.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була підписана ОСОБА_2 та подана ним до суду 05.10.2018 року.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що 19.09.2018 року, вже після постановлення судом відповідного рішення, до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 було подано заяву про те, що він перебуває на лікуванні.

Приймаючи до уваги, що причини, за яких ОСОБА_2 пропустив строк апеляційного оскарження та з метою забезпечення права доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановленост.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, що підтверджується його власним підписом про отримання судової повістки рекомендованим повідомленням 07.08.2018 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що заяву ОСОБА_2 про те, що він знаходиться на стаціонарному лікуванні і не може з'явитися до суду було подано тільки 19.09.2018 року, тобто вже після постановлення судом відповідного рішення.

Таким чином, суд першої інстанції, маючи дані про те, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку своєчасно повідомлений про розгляд справи і не подав клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовано на законних підставах розглянув справу за відсутності правопорушника.

При вирішанні цього питання, апеляційний суд також приймає до уваги, що зі змісту матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на час його складання ОСОБА_2 повністю визнавав свою вину у вчиненні правопорушення та повідомив про свою невинуватість тільки після ухвалення відповідного рішення суду.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №004101 від 04.07.2018 року, ОСОБА_2 04.07.2018 року о 11 год.20 хв. в с. Струпків по вул. Кожедуби Коломийського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом «ВАЗ 111830», д.н.з. НОМЕР_2,з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота,почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою-інспектором Коломийського ВП лейтенантом поліції Федюк А.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Крім того, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 власноручно написав, що керував автомобілем після вживання ним безалкогольного пива та відмовляється їхати в лікарню для проведення медичного огляду та огляду за допомогою приладу Драгер.

Працівниками поліції відповідно до вимог законодавства було вилучені документи у ОСОБА_2 на право керування транспортним засобом та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, а сам транспортний засіб було доставлено за місцем проживання ОСОБА_2

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 та його пояснень у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він не заперечує, що дійсно керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, оскільки були відсутні свідки, а технічний прилад не був сертифікований.

Разом з тим вищевказані причини відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння не відповідають дійсності, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього документів вбачається, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були присутні на місці складання протоколу, а копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки, яке чинне до 27.10.2018 року підтверджується, що газоаналізатор, який пропонувався до використання поліцейськими відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Таким чином, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення.

Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов'язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння в закладах охорони здоров'я.

Пункт 1.3 ПДР України зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП було складено саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №004101 від 04.07.2018 року (а.с.1) містить достатні дані, які підтверджують винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, у вказаному протоколі містяться пояснення ОСОБА_2 в яких він повністю визнає, що відмовляється як від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладах охорони здоров'я.

Так, відмова ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до якого останній відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу (а.с.2); письмовими поясненнями свідків, які долучені до протоколу (а.с.3-4), направленням на огляд водія ОСОБА_2 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів до Коломийської ЦРЛ , відповідно до якого останній відмовився від огляду у медичному закладі(а.с.5).

Таким чином, апелянт від огляду на стан сп'яніння за допомогою в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що був притягнений за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 20-21).

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_2 про те, що працівники поліції сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення, вказавши в ньому дані, які не відповідають дійсності, щодо участі свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також примусили його написати пояснення в яких він повністю визнав провину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд приймає до уваги, що матеріали адміністративного провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП вважає, що клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки відсутні дані , які свідчать, що таке клопотання заявлялось в суді першої інстанції.

Крім того, зі змісту пояснень ОСОБА_2, що він допит вказаних свідків необхідно провести для підтвердження його доводів про відсутність свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та визнання ними участі у фальсифікації протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів.

Апеляційний суд враховуючи, що презумпція невинуватості є одним з основоположних конституційних принципів судочинства, вважає, що доводи ОСОБА_2 про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення та застосування психологічного насильства працівниками поліції, враховуючи можуть бути належним чином перевірені в межах відповідного кримінального провадження, оскільки свідчать про перевищення посадовими особами своїх повноважень та вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Суд першої інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, призначив ОСОБА_2 справедливе стягнення, яке відповідає вимогам закону.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

Апеляційного суду О.П. Васильєв

З оригіналом згідно:

Суддя: О.П. Васильєв