Справа № 603/820/18
Провадження № 3/603/351/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2018 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Гудкової Ю.Г., за участі секретаря Сандалюка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_1, неодружена, оформлена по догляду за особою, яка його потребує,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Монастириським відділенням поліції Теребовлянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №147199 від 03.11.2018 року ОСОБА_1 03.10.2018 року о 20 год. 10 хв. по місцю свого проживання вчинила психологічне насильство своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2, що виражалося в словесних образах та погрозах, нецензурній лайці, приниженні, залякуванні, що викликало у постраждалої побоювання за свою безпеку, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та суду пояснила, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, будь-яких діянь психологічного характеру по відношенню до своєї малолітньої дитини не вчиняла. Суду пояснила, що конфлікт мав місце між нею та ОСОБА_3, з яким вони проживали разом однією сім»єю.

Згідно ст. 173-2 КУпАП вчиненням домашнього насильства є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Під психологічним (емоційним) насильством розуміється навмисне приниження честі й гідності, яке спричинює образу, страх, невпевненість у собі. Це лайка, крик, образливе обзивання та прокльони. Залякування. Образливі жести. Брутальність стосовно родичів та друзів, спричинення шкоди домашнім тваринам. Нищення, приховування, пошкодження цінних речей. Брутальна критика дій, думок, почуттів, звинувачення у всіх проблемах. Заборона висловлюватись. Поводження як зі слугою. Обмеження свободи пересування аж до ізоляції, контроль спілкування з однолітками, дорослими, рідними батьком чи матір'ю. Надмірне втручання у таємниці, справи. Погрози розповісти всім про секрети; вигнати з дому, здати у дитячий будинок, психіатричну лікарню, поліцію чи тюрму; вчинити самогубство; забрати з собою, пішовши з сім'ї, чи, навпаки, залишити; побити чи вбити. Відмова у допомозі.

Як убачається із матеріалів справи, 03.11.2018 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області з проханням притягнути до відповідальності його цивільну дружину ОСОБА_1, яка вчиняє психологічне домашнє насильство по відношенню до їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_2

Проте, у судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 03.11.2018 року приблизно о 20 год. по місцю спільного проживання між ним та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, після чого вона почала збирати речі та будити доньку, щоб покинути дім. Під час конфлікту ОСОБА_2 висловлювалася нецензурними словами, кричала на його адресу. Вважає, що такою поведінкою вона і вчинила домашнє насильство, що могло негативно відобразитися на здоров'ї доньки.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.11.2018 року, у відповідності до яких ОСОБА_1 по місцю спільного проживання вчинила психологічне насильство відносно дочки ОСОБА_2, що виражалося в тому, що вона безпідставно будила дочку та в нічний час хотіла кудись із нею йти. Зазначене у письмовій заяві узгоджується із поясненнями ОСОБА_3, даними ним у судовому засіданні.

Із наявних у матеріалах справи письмових пояснень неповнолітньої доньки ОСОБА_2 від 16.11.2018 року, даних у присутності директора школи, підтверджується наявність конфлікту між її батьками, під час якого вони кричали один на одного.

Таким чином, пояснення неповнолітньої ОСОБА_2, а також ОСОБА_3, як письмові, так і дані ним у судовому засіданні, не підтверджують вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до переконання, що матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та настання для потерпілої наслідків, зазначених у цій статті. Таким чином, у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі вищевказаного, провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя:

Гудкова Ю. Г.