ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1006/18 Номер провадження 33/814/98/18Головуючий у 1-й інстанції Олефір А.О. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 рнокпп: НОМЕР_1 (інші відомості про особу суду не відомі),

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн.40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 22 травня 2018 року о 17.40 год., в смт. Градизьк по вул. Старокиївська керував мопедом «Navigator», д.н.з. б/н в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків. Вказаними діями порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в принесеній апеляції просить скасувати постанову щодо нього, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляції вказує, що працівники поліції при зупинці не повідомили його, які порушення ним були допущенні.

При застосуванні алкотестера «Драгер», не роз'яснено його права та обов'язки, відеофіксація.

Також апелянт вказує на відсутність медичного акту відмови від проходження огляду в медичному закладі, про підробку протоколу в частині передачі транспортного засобу іншій особі, про те, що копія протоколу йому не видавалася, та не направлялася по пошті.

Апелянт в апеляції вказує, що випив пляшку пива напередодні події, а під час освідування він був тверезий.

Суд не дав належної правової оцінки тим обставинам, що він не погоджувався з результатами алкотестера, а тому поліцейські мали б направити його до медичного закладу.

В апеляції наголошується на неповноті показів свідка ОСОБА_4, а також на недоліки доказу - протоколу щодо нього.

Адвокат ОСОБА_3 в апеляції , поданій в інтересах ОСОБА_2 також просить скасувати постанову щодо нього, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення , обґрунтовуючи доводами , аналогічними тим , що викладені в апеляції його підзахисного.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_3 апеляційні скарги підтримали та просили задовольнити з наведених в них підстав.

Мотиви суду

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі .

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим та підтверджуються наявними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 22.05..2018 року щодо ОСОБА_2 із змісту якого вбачається про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП;

результатом тестування на алкоголь до протоколу, який було проведено щодо ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння - результат тесту 1,02 промілі;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , який підтвердив , що в його присутності та присутності іншого свідка у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4;

відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якій зафіксовані вказані події в їх послідовності як вони відбувались. Зокрема із вказаного відеозапису вбачається , що ОСОБА_2 не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп'яніння , відмовився від проходження огляду в медичному закладі , відмовився також і від одержання копії протоколу про адміністративне правопорушення;

Вказані докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою як в цілому так і в окремих деталях.

Із вказаними доводами винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП погоджується і апеляційний суд.

Доводи, наведені в апеляційних скаргах ОСОБА_2 та його захисника щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , вважаю непереконливими.

Так за нормативним визначенням ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає зокрема за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції особами.

Отже, ознаками об'єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України , постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103» Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов'язок особи яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу на швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків так і в медичному закладі .

Переглядаючи справу за апеляційною скаргою особи , яка притягується до адміністративної відповідальності , апеляційним судом було повторно досліджено відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Із перебігу подій , які зафіксовані на відеозапису, встановлено , що ОСОБА_2 добровільно пройшов освідування на предмет перебування у стані алкогольного сп'яніння , відмовився від проходження огляду в медичному закладі, відмовився від отримання копії протоколу про вчинення правопорушення.

До того ж, варто відзначити, що і сам ОСОБА_2 в апеляційному суді не заперечує того факту , що він і сам добровільно після освідування на місці не звернувся до медичного закладу для дослідження стану перебування у стані алкогольного сп'яніння.

Не є обґрунтованими також і доводи апелянта про те , що йому не були роз'яснені його права, оскільки протилежне вбачається із змісту відеозапису. Та обставина , що ОСОБА_2 не підписав протокол і , відповідно, не засвідчив факт роз'яснення його прав, не спростовує факту належного виконання поліцейським вимог закону.

Не відповідають фактичним обставинам доводи апеляцій і щодо не проведення повірки газоаналізатора «Драгер» , який використовувався при освідуванні ОСОБА_2 Як вбачається із змісту постанови судді, останній навів цій обставині досить переконливі доводи.

Не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_2 також і доводи апеляцій щодо того , що не вказане точне місце складання протоколу , відсутність вказівок на ознаки сп'яніння , допис про передачу транспортного засобу іншій особі.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, його зміст відповідає положенням статті 256 КУпАП. Зокрема, в ньому зазначено дату , час і місце вчинення правопорушення , викладена об'єктивна сторона вказаного правопорушення , як вона передбачена у диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначення в даному випадку ознак сп'яніння закон не вимагає. Не впливає на кваліфікацію дій також і не зазначення в протоколі про передачу транспортного засобу іншій особі.

Не є обґрунтованими доводи апеляцій , що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом .

Так в матеріалах провадження міститься копія постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія в той самий день , час і момент.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_2 та його захисника про те, що в його діях відсутній склад правопорушення та поза розумним сумнівом доведено факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП.

Порушень законодавства , які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою , а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді , не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення , а постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін;

Постанова набирає законної сили з момент її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду А.О. Рябішин