Справа № 359/7859/18
Провадження № 3/359/2971/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у м. Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, по відношенню до ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ОБ №118304, ОСОБА_2 17.09.2018 о 22 годині 40 хвилин нібито керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння було проведено приладом Драгер, результат тесту позитивний 2,6 проміле, чим водій порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 повідомив, що останній того дня не керував транспортним засобом, у зв'язку з чим в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складенні протоколу зі слів представника ОСОБА_2, останній відпочивав з друзями поруч з автомобілем та розпивав алкогольні напої, які стояли на авто, а отже не міг керувати транспортним засобом.

Заслухавши думку представника особи яка притягується до відповідальності, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що провадження у справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю з наступних підстав.

У судовому засіданні судом було переглянуто диск з записами з нагрудної камери поліцейських. За результатами перегляду факт керування автомобілем ОСОБА_2 не встановлено.

Будь-яких інших доказів, що підтверджують факт керування автомобілем суду не надано.

В той же час, у відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП ( 80731-10 ) несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 ( z0055-95 ) від 24 лютого 1995). Абзац перший пункту 27 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 ( v0018700-08 ) від 19.12.2008 .

Якщо водій ухилявся від огляду то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності .

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП ( 80731-10 ) не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатися.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_2 фактично не міг скоїти адміністративне правопорушення, передбачене вимогами ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не здійснював керування транспортним засобом, а просто знаходився поруч з ним при складенні протоколу, а на підтвердження факту керування автомобілем гр. ОСОБА_2 працівниками поліції не було долучено до матеріалів справи жодного доказу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В ч.7 цієї ж статті, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом. Тобто, при складанні протоколу за наявності підстав викладених у ньому (водіння у стані алкогольного сп'яніння), працівник поліції мав відсторонити ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

Однак, складаючи протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором не було відсторонено особу від керування транспортним засобом, а транспортний засіб не передавався іншій особі.

Зазначене вище також підтверджує той факт, що інспектор поліції не мав підстав для відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, адже останній відповідно до матеріалів справи фактично не ухилявся від огляду на стан спяніння.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адмін. правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов'язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

На підставі викладеного і керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.