АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1447/18 Справа № 711/48/18 Головуючий по 1 інстанції Кучеренко В. Г.
Категорія:ч. 1 ст. 41КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2018 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2018 року стосовно ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01.03.2018 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий ФОП ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що дорівнює 352 грн.40 коп.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КпАП України, а саме: перевіркою додержання законодавства про працю на підприємстві ФОП ОСОБА_3, (господарська діяльність у ресторані «ВІЛена» по бульвару Шевченка. 355, м, Черкаси) встановлено:

Порушуються вимоги ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо проведення виплати заробітної плати не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Так, заробітна плата найманим працівникам за першу половину листопада 2017 року згідно первинної бухгалтерської документації виплачена 20.11.2017. за другу половину листопада 2017 року заробітна плаза виплачена з проміжком часу, що перевищує 16 календарних днів. - 07.12.2017 (календарний день четвер). Зазначене порушення підтверджується платіжною відомістю за листопад 2017 року.

Індексація заробітної плати найманих працівників за період червень - листопад 201 року нарахована та виплачена 01.12.2017, що підтверджується платіжною відомістю : грудень 2017 року.

В порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Так, головному бухгалтеру ОСОБА_5 надана щорічна відпустка з 07.11.2017 по 30.11.2017 згідно наказу б/н від 01.11.2017. При цьому заробітна плата за час щорічної відпустки виплачена їй 20.11.2017, що підтверджується платіжною відомістю за листопад 2017 року.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_4 в апеляційній скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки копію рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01.03.2018 року йому ні вручено, ні надіслано не було. Просить постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01.03.218 року скасувати, а провадження у справі закрити. При цьому зазначає, що його до суду фактично не викликали, так як повістки на його адресу про виклик до суду не надходили. Крім того, судом першої інстанції не враховано того факту, що за дане правопорушення мене його вже було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 3 тисячі 723 грн., який він своєчасно сплатив. Також вказує, що судом без встановлення обставин справи, безпідставно та необґрунтовано обрав максимальний розмір штрафу 1700 грн. без належного тому підтвердження. Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог ст..256 КУпАП, яка визначає вимоги щодо складання протоколу, основною з яких є роз'яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності прав і обов'язків, передбачених ст..268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі. Права, передбачені ст.268 КУпАП роз'яснені ОСОБА_4 не були, що в подальшому позбавило його можливості скористатись ними при розгляді справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_4 вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Вважаю, що підлягає поновленню ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки він ним пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_4 фізична особа - підприємець (господарська діяльність у ресторані «Вілена» по бул.Шевченка 355 м.Черкаси) порушив вимоги ч.1,2 ст.115 КЗпП, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» щодо проведення виплати заробітної плати не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, його вина підтверджується наступними матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія № 23-01-90/0800 від 26.12.2017 року, де зазначено, що ОСОБА_4 порушив вимоги ч.4 ст.115 КЗпП, ст..21 ЗУ «Про відпустки». Так, головному бухгалтеру ОСОБА_5 надана щорічна відпустка з 07.11.2017 року по 30.11.2017 року згідно наказу б/н від 01.11.2017. При цьому, заробітна плата за час щорічної відпустки виплачена їй 20.11.2017 року, що підтверджується платіжною відомістю за листопад 2017 року.

- даними акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 23-01-52/1475 відповідно до якого заробітна плата найманим працівникам за першу

половину листопада 2017 року згідно первинної і бухгалтерської документації виплачена 20.11.2017, за другу половину листопада 2017 року заробітна плата виплачена з проміжком часу, що перевищує 16 календарних днів, з 07.12.2017 (календарний день четвер). Зазначене порушення підтверджується платіжною відомістю за листопад 2017 року. Індексація заробітної плати на найманих працівників за період червень - листопад 2017 раку нарахована та

виплачена 01.12.2017 року. В порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП, ст.21 ЗУ «Про відпустки» заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Головному бухгалтеру ОСОБА_5 надана щорічна відпустка з 07.11.2017 по 30.11.2017 згідно наказу б/н від 01.1 1.2017, При цьому, заробітна плата за час щорічної відпустки виплачена їй 20.11.2017, шо підтверджується платіжною відомістю за листопад 2017 року.

Вказані вище обставини спростовують доводи ОСОБА_4 про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що на нього накладено стягнення, є необґрунтованими, оскільки дане стягнення 16.01.2018 року накладено заступником начальника управління праці у Черкаській області і воно є фінансовим стягненням, накладеним на ФОП, а не на громадянина ОСОБА_4 в порядку КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що підстав для зміни чи скасування постанови місцевого суду від 01 березня 2018 року, про що ставить питання ОСОБА_4, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2018 року.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень та стягнути судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп., - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок