Провадження № 33/824/1174/2018 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, провадження у справі щодо якої закрите ОСОБА_3, його захисника ХомичаІ.О., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрите у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, 15 квітня 2017 року, о 16 годині 08 хвилин, в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем «БМВ 525», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Леніна, 277, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 9.4 та 10.1 ПДР України, проявив неуважність, завчасно не подав сигнал покажчиком повороту ліворуч, під час здійснення повороту ліворуч не переконався в тому, що це буде безпечним, не надав дорогу автомобілю «Рено Сандеро», номерний знак НОМЕР_2, який завершував маневр обгону, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Рено Сандеро», номерний знак НОМЕР_2, який у подальшому здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

Закриваючи провадження у справі суддя місцевого суду указав на те, що зібраними матеріалами не доведено наявності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В обґрунтування прийнятого рішення, суддя звернула увагу на те, що здійснюючи у дозволеному місці маневр повороту ліворуч, водій ОСОБА_3 не міг передбачити, що інший транспортний засіб здійснюватиме обгін, виїхавши на зустрічну смугу руху і перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки.

У апеляційній скарзі представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6, вказано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з'ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважала, що висновки судді про відсутність у діях ОСОБА_3 порушень вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 9.4 та 10.1 ПДР України спростовуються висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 20.07.2018. Апелянт звернула увагу на те, що відповідно до результатів проведеної експертизи, у діях ОСОБА_3 вбачалися невідповідність вимогам п.10.1 ПДР України та встановлено, що саме ці порушення вимог ПДР України перебували у причинному зв'язку із виникненням ДТП. Апелянт вказала на те, що суддя необґрунтовано відкинула висновки проведеної експертизи та прийшла до помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Просила постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, апелянт указала на те, що судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся без участі іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 та його представника, що стверджується відсутністю у матеріалах справи повідомлень про час та місце розгляду справи, а про існування оскаржуваної постанови від 17.09.2018, апелянту стало відомо лише 16.10.2018 під час ознайомлення із матеріалами справи. Вважала наведені причини пропуску поважними та такими, які свідчать про необхідність поновлення цього строку. Просила поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, які просили поновити строк на подачу апеляційної скарги, подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

особи, провадження у справі щодо якої закрите ОСОБА_3 та його захисника Хомича І.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали її доводи необґрунтованими, просили залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни, щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, то при вирішенні даного питання поклались на думку суду;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, та доводи клопотання про поновлення строку, суд приходить до наступних висновків.

Наведені представником ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6 причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, також в матеріалах справи відсутні дані про те, що копія постанови суду першої інстанції від 17.09.2018 р. йому була направлена та ним отримана. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 та його представник ознайомились з матеріалами справи та отримали копію постанови лише 16.10.2018р., у зв'язку із чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 03.05.2017р. ОСОБА_3 поставлено у вину порушення ним п. 10.1, п. 1.5, 2.3б та 9.4 ПДР України, а саме, що він керуючи автомобілем «БМВ 525», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Леніна, 277 в с. Гореничі, проявив неуважність, завчасно не подав сигнал покажчиком повороту ліворуч, під час здійснення повороту ліворуч не переконався в тому, що це буде безпечним, не надав дорогу автомобілю «Рено Сандеро», номерний знак НОМЕР_2, який завершував маневр обгону, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Рено Сандеро», номерний знак НОМЕР_2, який у подальшому здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дослідивши зібрані у справі докази, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність того, що в діях ОСОБА_3є порушення зазначених вище пунктів ПДР України, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, пункт 2.3 «б» ПДР України зобов'язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Матеріали зазначеної справи не містять будь-яких доказів, які б указували на те, що ОСОБА_3у зазначеній дорожній обстановці не виконав будь-який із обов'язків, передбачених п.2.3 «б» ПДР України.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків, а за змістом п. 9.4. ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з пояснень ОСОБА_3, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та з пояснень, наданих ним в суді апеляційної інстанції, а також з відеозапису з відео реєстратора, ОСОБА_3, перш ніж здійснювати поворот ліворуч переконався в безпечності свого маневру, завчасно увімкнув показчик лівого повороту та рухався якнайближче до лівого краю проїзної частини. Матеріали справи не містять доказів того, що його дії не відповідали вимогам п. 1.5, 9.4 ПДР.

Щодо відповідності дій водія ОСОБА_3 у цій дорожній обстановці вимогам п.10.1 ПДР України, то відповідно до вимог п. 1.4 ПДР України він мав розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху виконують вимоги ПДР України. Це вказує на те, що він зобов'язаний був надати дорогу транспортним засобам, які рухалися у попутному напрямку і розраховувати на те, що будь-хто, відповідно до вимог п.1.4 ПДР України, не виконує маневр обгону. Тобто, не дотримання ОСОБА_3 у повному обсязі вимог п.10.1 ПДР України, за умови порушення будь-яким іншим учасником дорожнього руху вимог п.34.1.1 та 14.2Б ПДР України, зважаючи при цьому на положення п.1.4 ПДР України, не перебуває у прямому причинному зв'язку із зіткненням транспортних засобів та наступним їх пошкодженням.

Наведене у своїй сукупності вказує на законність та обґрунтованість висновків судді місцевого суду про недоведеність того, що ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.1.5, 2.3 &q?ен;б&q?мо;, 9.4 та п.10.1 ПДР України, яке б перебувало у прямому причинному зв»язку із зіткненням транспортних засобів та їх пошкодженням, що вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За вказаних вище обставин суд не приймає до уваги висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 20.07.2018, відповідно до якого у діях ОСОБА_3 вбачалися невідповідність вимогам п.10.1 ПДР України та встановлено, що саме ці порушення вимог ПДР України перебували у причинному зв'язку із виникненням ДТП.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 щодо неповноти дослідження обставин справи та помилковості висновків судді про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Враховуючи викладене, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв'язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_6 поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька