Провадження № 3/520/7125/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2018 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Чаплицький В.В., за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Одеського управління ДВБ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Жовти Води Дніпропетровської області, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, відомості про притягнення раніше до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення у суду відсутні, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, перебуваючи з 07.11.2015 року на службі в Національній поліції України, з 07.04.2016 року на посаді командира роти № 4 батальйону № 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером 0002688, перед звільненням зі служби в поліції та припиненням діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2018 року по 09.03.2018 року, чим порушив вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вказав на необхідність подання таких відомостей в строк, передбачений ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто не пізніше дня припинення виконання особою функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину свою визнав та зазначив, що допустив порушення через неуважність.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.61 Закону України «Про національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 закону України «Про запобігання корупції», суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, е зокрема, поліцейські.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Так, 07.04.2016 року ОСОБА_2 наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 07.04.2016 року № 67 о/с призначений на посаду командира роти № 4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НП України.

23.02.2018 року ОСОБА_2 подано рапорт про звільнення зі служби в поліції з 09.03.2018 року, цього ж дня ОСОБА_2 письмово ознайомлено з Памяткою-застереженням та Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є субєктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, щодо порядку подання та відповідальності за несвоєчасне подання декларацій.

Наказом ДПП НПУ від 09.03.2018 року № 206о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_2 за п.7 ч.1 ст.77( за власним бажанням) Закону України « Про Національну поліцію» звільнений зі служби в поліції. Цього ж дня ОСОБА_2 повідомлено про звільнення, йому вручено, під особистий підпис. Трудову книжку, військовий облік, а також йому в чергове доведено п.2 ст.45 Закону України « Про запобігання корупції» щодо необхідності подання декларації.

Відповідно до пункту 2 Порядку перевірки факту подання субєктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.09.2016 року №19 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 року за № 1479/29609), припиненням діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки субєкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Відповідно до листа НАЗК від 26.09.2018 року № 44-01/43405/18, витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»(далі ІТС Реєстр), ОСОБА_2, з 16.01.2018 року по 28.02.2018 року, у персональному електронному кабінеті здійснював заходи щодо заповнення щорічної декларації за 2017 рік, яку він 28.02.2018 року успішно подав до НАЗК, у подальшому ОСОБА_2 28.02.2018 року по 19.03.2018 року будь-яких дій у персональному електронному кабінеті не здійснював, лише 19.03.2018 року через персональний електронний кабінет він заповнив декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2018 року по 28.02.2018 року, - «Перед звільненням» та успішно подав її до НАЗК.

Відповідно до пункту 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089), ОСОБА_2, будучи поліцейським, повинен був подати декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, яка подається не пізніше дня такого припинення, тобто, у вказаному випадку, з 23.02.2018 року по 09.03.2018 року, однак, ОСОБА_2 подав декларацію несвоєчасно, а саме - 19.03.2018 року.

В ході судового розгляду поважних причин порушення терміну подачі ОСОБА_2 електронної декларації, відповідно до вимог ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», встановлено не було.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП в повній мірі підтверджується зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення в сукупності, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженні безпосередньо судом в під час розгляду справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги обставини скоєння правопорушення, особу винного, обставини які пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що призначення стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КпАП України, буде справедливим та достатнім для покарання порушника за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.172-6, 279, 280, 283, 284 КпАП України суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 (тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чаплицький В. В.