Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/421/18 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія ч.2 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА
20 вересня 2018 року м.Житомир
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю правопорушника ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 червня 2018 рокуза ч.2 ст.130 КУпАП щодо
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого охоронником НАУ.
Стягнуто з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 гривні 40 копійок
Згідно постанови суду, 13 березня 2018 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_2 в селі Квітневе по вулиці 1-Травневій, Попільнянського району, Житомирської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук).Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього Руху України.
В поданій апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову Попільнянського районного суду від 11.06.2018 року скасувати та постановити нову постанову, якою його визнати не винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та провадження по справі закрити. Правопорушник стверджує, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст..245 КУпАП та прийшов до невірних та упереджених висновків про те, що він вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КУпАП.
В судовому засіданні апеляційного суду правопорушник ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримали повністю, просили її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону в цілому дотримався. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими до протоколу про адміністративне правопорушення.
Що стосується суті обвинувачення ОСОБА_2Б.у вчиненні правопорушення, то слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 036040 від 13 березня 2018 року, в якому зазначено, що 13 березня 2018 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_2 в селі Квітневе по вулиці 1-Травневій, Попільнянського району, Житомирської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього Руху України, за що відповідальність передбачено ч.2 ст.130 КУпАП. При цьому, в графі протоколу «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначено, що правопорушник ОСОБА_2 від написання пояснень та підписів відмовився в присутності двох свідків. При цьому, зазначений протокол не містить жодних зауважень ОСОБА_2 з приводу можливих порушень з боку працівників поліції при зупинці автомобіля чи складанні адміністративного протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП відносно нього.
Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 13 березня 2018 року, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно зазначених пояснень ОСОБА_2 в присутності згаданих свідків відмовився пройти тест на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер». Зазначені пояснення свідки майже у повному обсязі підтвердили в судовому засіданні суду першої інстанції, однозначно підтвердивши, що вони чули, як водій автомобіля ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння При цьому свідок ОСОБА_4 зазначив, що він не підтримує свої пояснення лише в частині того, що він бачив ознаки спяніння у водія, оскільки він не підходив близько до автомобіля поліцейських, в якому перебував на той час водій, та не міг відчувати запах алкоголю від нього..
Також, вина ОСОБА_2 підтверджується відеозаписом події правопорушення, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого чітко вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан спяніння як за допомогою алкотестера «Драгер», так і в медичному закладі, просячи при цьому працівників поліції не здійснювати відеозапис.
Слід зазначити, що диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачене тільки склад правопорушення, який передбачає керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а й такий склад, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 2 статті 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_2, передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 містять копію постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи вище наведене, в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Суд першої інстанції, дослідивши зазначені докази, наявні в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень ст.ст. 250, 280 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість останнього у вчинені інкримінованого правопорушення.
Доводи ОСОБА_2, викладені в його апеляційній скарзі, є необгрунтованими та спростовуються матеріали справи.
Так доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині того, що поліцейський не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також що в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено назви та заводського номеру спеціального технічного засобу не можуть бути підставою для спростування висновків суду про доведеність його відмови від будь-якого огляду на стан спяніння, оскільки будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 відмовився від прохордження такого оголяду саме у звязку з зазначеними обставинами, він апеляційному суду, як і суду першої інстанції не надав.
Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, що він хворіє на туберкульоз, приймає ліки та не вживає алкогольних напоїв, не підтверджено будь-якими доказами, та само по собі ніяким чином не спростовує доведеності факту його відмови від проходження огляду на стан спяніння.
Апеляційний суд звертає увагу, що у відповідності до ч.1 ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.
При цьому, жодним чином не підтверджені доказами посилання ОСОБА_2, що на свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працівниками поліції здійснювався тиск щодо дачі показів. Крім того, вказані свідки в судовому засіданні жодним чином не заявляли про можливий тиск на них з чийогось боку. Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що підписав неповністю заповнений бланк своїх пояснень, однак підтвердив те, що чув, як ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що судом не враховані покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, є безпідставними, оскільки при оцінці їх показів суд першої інстанції вірно врахував та мотивував, що останні є знайомими правопорушника, а тому їх покази відносно не вчинення останнім інкримінованого правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, викликають сумнів та не можуть братись до уваги, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Також слід зазначити, що посилання апелянта на порушення працівниками поліції положень Порядку огляду на стан спяніння та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного…спяніння… від 09.11.2015 року є в даному випадку недоречним, оскільки огляд як такий взагалі не проводився, а ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду, що і стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, і зазначені обставини підтверджено двома свідками та відеозаписом. На запит суду працівниками поліції було надано усі технічні документи до газоаналізатору, яким пропонувалося пройти ОСОБА_2 огляд на стан спяніння, зазначені документи було досліджено судом першої інстанції.
Наведені вище докази по справі, а саме пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як письмові, так усні, надані в судовому засіданні щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, дані з протоколу про адміністративне правопорушення та акту про стан спяніння, доданого до нього, у сукупності з відеозаписом з місця вчинення правопорушення, яким чітко зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, оцінені судом у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, з впевненістю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні саме вказаного правопорушення. Його посилання на те, що він не звернув уваги на те, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд в медичній установі, а також на те, що навпаки працівники поліції не звернули уваги на його вимогу проходити огляд в медичній установі, нічим не підтверджено як і в суді першої інстанції, так і при апеляційному перегляді справи.
Разом з тим слід зазначити, що суд першої інстанції, на переконання суду апеляційної інстанції, помилково розцінив пояснення працівників патрульної поліції - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які здійснювали фіксацію вказаного правопорушення та безпосередньо складали процесуальні документи на підтвердження вказаного правопорушення , як пояснення свідків в справі, оскільки виходячи з наведених обстави вони не є сторонніми спостерігачами подій та зацікавлені в результатах розгляду справи. Тому посилання суду першої інстанції в постанові відносно ОСОБА_2 на покази вказаних свідків як доказ вини у інкримінованому правопорушенні за ч.2 ст.130 КУпАП підлягають виключенню з постанови суду.
З огляду на викладене, підстави для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 відсутні. Разом з тим постанова суду підлягає зміні з виключенням пояснень працівників поліції як свідків з її мотивувальної частини.
В решті постанова суду є законною та обгрунтованою.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення змінити.
Виключити з мотивувальної частини постанови посилання на покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як на докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: