Справа № 466/4236/18 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/811/191/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 ( один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 27 травня 2018 року о 17 год. 25 хв. в м. Львові на пр. Червоної Калини, 85, керував транспортним засобом марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року, просить таку скасувати та прийняти нову, якою справу провадженням закрити у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що він не відмовлявся від проходження огляду у присутності свідків, які знаходилися з ним в машині, та працівника поліції, зазначивши при цьому, що даний засіб (Драгер) не є герметично запакованим та на ньому є явні ознаки повторного використання чи не відповідності до зазначених норм використання.

Звертає увагу, що інспектором поліції було відмовлено надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки.

Також, зазначає, що хотів пройти такий в відповідній медичній установі, однак йому було відмовлено.

Окрім цього, ОСОБА_2 просить поновити строк апеляційного оскарження, в обґрунтування якого апелянт покликається на те, що розгляд справи відбувся у його відсутності та копію постанови він отримав лише 07.09.2018 року.

Заслухавши ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання 03.07.2018 року проводилося у відсутності ОСОБА_2, а копію постанови такий отримав 07.09.2018 року, відтак, на переконання апеляційного суду, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав свої апеляційні вимоги та заперечив факт перебування у стані алкогольного сп'яніння.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3, яка 27 травня 2018 року їхала в одному автомобілі разом зі своїм сином ОСОБА_2, зазначила, що її син порушив інші Правила дорожнього руху, однак у стані алкогольного сп'яніння не перебував.

Свідок ОСОБА_4, який є родичем ОСОБА_2, пояснив, що 27 травня 2018 року він був на ювілеї разом з ОСОБА_2, який, за його словами, не вживав алкоголь. На місці події прибув значно пізніше, щоб забрати автомобіль ОСОБА_2.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27 травня 2018 року серії БД №044068 (а.с.1), ОСОБА_2, 27 травня 2018 року о 17 год. 25 хв. в м. Львові на пр. Червоної Калини, 85, керував транспортним засобом марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України. Зі змістом протоколу ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчать проставлені у відповідних місцях його підписи.

За результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів - приладу Drager Alcotest №6820 у зв'язку із виявленими у водія ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тремтіння пальців рук, складено акт (а.с.3), за даними якого у водія ОСОБА_2 виявлено позитивний результат - 1,33‰.

Окрім цього, вказаний огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 5, 6), такі були присутніми 27.05.2018 року о 17 год. 45 хв. за адресою: м. Львів, пр.. Червоної Калини, 77, коли працівниками поліції було запропоновано водієві ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп'яніння, результат якого становив 1,33‰.

Окрім того, як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.05.2018 серія ЕАА №418469 (а.с.7), причиною зупинки автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та перевірка водія стало порушення останнім вимог п.8.4в ПДР України, зокрема такий здійснив проїзд в зону дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено».

На переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп'яніння та керування у такому стані транспортним засобом.

Під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не встановлено факту порушення працівниками поліції вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Міністерством внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, які б вплинули на обсяг винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відтак доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд, вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_2 ставиться у провину керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а не відмова від проходження такого огляду.

За змістом п. 5 Розділу 2 Інструкції, саме на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з відеозапису нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_2 жодної вимоги щодо огляду сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не висловлював.

Пояснення ОСОБА_2 в протоколі про те, що такий «не згідний», свідчить про його незгоду із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, а не із результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння. Вказане підтверджується також долученим до матеріалів справи відеозаписом події 27.05.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 не висловлював своєї незгоди з результатами його огляду на стан алкогольного сп'яніння, та бажання проходити огляд у медичному закладі не висловлював.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, правових підстав для проведення огляду в закладі охорони здоров'я не було.

Крім того, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_2, особисто розпакував мундштук до алкотестеру, після чого продував в алкотестер, шо свідчить про те, що мундштук був герметично запакований, чим спростовуються доводи апеляційної скарги, та, зокрема, покази свідка ОСОБА_3 в частині того, що її сину не надавали спеціальний технічний засіб для проходження огляду на місці.

Допитані апеляційним судом свідки є родичами ОСОБА_2, показання яких апеляційним судом розцінюються як спосіб захисту останнього з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про допит яких, зокрема, клопотав у суді першої інстанції ОСОБА_2, були допитані у суді апеляційної інстанції, показанням яких надано оцінку.

Пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, були долучені до матеріалів справи та такі були предметом дослідження судом апеляційної інстанції.

Суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на те, що штраф в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів є безальтернативним стягненням, передбаченим санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про накладення на нього суворого стягнення не заслуговують на увагу та не підлягають до задоволення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк