Провадження № 33/824/1267/2018 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В. С. за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, 28 липня 2018 року о 21 годині 30 хвилин, в м. Києві, по вул. Вільямса, 19, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «ВАЗ», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Драгер" у присутності двох свідків, результат якого становить 0,39 %.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзіадвокат просить постанову суду скасувати та прийняти по справі нову постанову. Зазначає, що постанова суду є незаконною, в зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що місцевим судом не було досліджено покази свідків, які були на місці вчинення правопорушення, також не допитано інспекторів поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції було порушено порядок огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння, в зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 28 липня 2018року о 21 годині 30 хвилин, в м. Києві, по вул. Вільямса, 19, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «ВАЗ», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 338507 від 28.07.2018 року, який підписаний свідками та ОСОБА_3, роздруківкою тестування проведеного за допомогою приладу «ДРАГЕР», відповідно до якої гр. ОСОБА_3 28.07.2018 року перебував в стані алкогольного сп'яніння, результат становить 0,39 ‰, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

При цьому, в зазначеному вище протоколі ОСОБА_3 зазначив, що вину він визнає, в майбутньому в алкогольному сп'янінні керувати не буде.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_3 та його представника наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_3 стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову судді Голосіїівського районного м. Києвавід 24 жовтня2018 рокущодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко