Справа № 297/2878/17
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23.11.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його адвоката - Борисова І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, визнано винним за ч. 7 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_1 17.12.2017 о 04 год. 37 хв. по вул. Ференца Ракоці в м. Берегово, керував транспортним засобом марки «BMW 535», н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на визначення стану сп'яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі. Крім того, ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, у якого був відсутній передній номерний знак та дане правопорушення вчинене ним повторно протягом року, чим порушив вимогу п.2.9 «а», 2.9 «в» Правил дорожнього руху України.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії від 17.12.2017, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №1011 від 17.12.2017, висновок №1011 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, з результатом огляду - 0,3 проміле, постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.12.2017 за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що спиртні напої не вживав, однак погодився пройти медичне обстеження. Вказує, що сама процедура проходження медичного обстеження не відповідає встановленому законом порядку, оскільки йому відмовили у наданні стерильного муштуку, а з показником 0,3 проміле він не згідний. Вважає, що судом першої інстанції розглянуто справу з порушенням процесуальних норм, так як його належним чином не було повідомлено про розгляд справи та не надіслано копії оскаржуваної постанови. Стверджує, що суд дійшов до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись виключно на протоколи про адміністративні правопорушення, який не може рахуватися безумовним доказом винуватості, при цьому не врахував, що до таких не приєднано ні пояснення свідків, ні відеофіксації події. Одночасно ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що про розгляд справи суд першої інстанції його не повідомляв та не надсилав прийняту постанову. Копію оскаржуваної постанови його адвокат Борисов І.В. отримав 09.10.2018 після звернення до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника - адвоката Борисова І.В., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи такі надійшли до суду першої інстанції 18.12.201, 10.01.2018 винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 7 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 суд викликав на розгляд справи на вказаний день та час, немає. Копію оскаржуваної постанови судом було надіслано за адресою АДРЕСА_1 і на конверті який повернувся до суду зазначено, що за вказаною адресою знаходиться школа №6.

З наданої ОСОБА_1 копії паспорту - він до 2012 року був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 та останній водночас зазначив апеляційному суду, що фактично проживає в АДРЕСА_3. Оскільки, апелянту не було відомо про оскаржувану постанову та судом належним чином він не повідомлявся про розгляд справи і копію оскаржуваної постанови захисник апелянта отримав тільки 09.10.2018, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 10.01.2018 як пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Вказана вище норма Кодексу про адміністративне правопорушення, передбачає та гарантує реалізацію судом прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Більш того, тією ж ч. 1 ст. 268 КУпАП, визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч вимогам ст. 268 КУпАП справа розглянута у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушені її права на захист, що апеляційний суд розцінює порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою скасування постанови суду. З наведених підстав постанова суду підлягає скасуванню .

Щодо апеляційних доводів про відсутність складу правопорушення, перевіривши докази додані до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає доводи апелянта необгрунтованими.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено апеляційним судом, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121, ч.1 ст.130 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 0602014 від 17.12.2018, серії БР №060205 від 17.12.2018, довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та постановою уповноваженої особи від 02.12.2017 за № 108958 серії БР, актом та висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №1011 від 17.12.2018.

Зокрема, з акту та висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №1011 від 17.12.2018 убачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння з показником 0,3 проміле.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що номерний знак дійсно знаходився на лобовому стеклі спереді, оскільки кріплення поламалося, незадовго перед цим, його вже з цих підстав зупиняли та наклали штраф. Він відремонтував, але погано, знову відбулась поломка. Коли при зупинці це пояснював, працівники поліції вирішили його освідувати, він не відмовився, оскільки був у собі впевненим, так як алкогольних напоїв не вживав. Проте, йому дали нестерильний та негерметичний мунштук, який показав результат, з чим він не згідний, про що і зазначив у протоколі та у самому висновку. Так як навчався у м. Києві, не мав можливості оспорити.

Те, що апелянт вважає, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що процедура зупинки його транспортного засобу, а надалі і процедура освідування, працівниками поліції порушена, не підтверджена апелянтом належними доказами, що у зв'язку з такими протиправними діями працівників поліції, він оскаржував їх дії.

Наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таких порушень цієї Інструкції поліцейськими, які б вплинули на висновок суду та які б свідчили про відсутність складу правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, досліджені та перевірені апеляційним судом докази вказують на доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, а також і ч.1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що ступінь сп`яніння є незначною.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує, наступне.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення виявлено працівником поліції в день складання ним відповідного протоколу - 17.12.2017 з дня вчинення порушення і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення.

За таких обставин, провадження в справі - підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладенням адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

строк апеляційного оскарження ОСОБА_1 поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягенння за ч.7 ст. 121 та ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: