АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1240/18 Справа № 712/7153/17 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 01.06.2017 року о 08 год. 50 хв. в м. Черкаси по вул. Шевченка, 209, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком ЧОНД № 622. Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду від 29 вересня 2017 року, скасувати її та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 247 КУпАП.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки його належним чином не було повідомлено про розгляд справи, а про рішення суду йому стало відомо після звернення до сервісного центру для отримання нової категорії водійських прав.

По суті апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтовано, ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що розгляд справи без його участі позбавив апелянта можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП України.

Вказує, що, розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, порушивши при цьому вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14, де зазначено, що необхідно звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих їх законних представників і захисників.

Крім того, вказує, що суд, притягуючи його до адміністративної відповідальності майже через 4 місяці, вийшов за рамки своїх повноважень та порушив положення ст. 38, 247 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 був відсутнім. В апеляційній скарзі просив розглянути справу без його участі через значну відстань до м. Черкаси з міста Мелітополь.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не брав участі у розгляді справи, не був належно повідомлений про час, дату та місце розгляду цієї справи, оскільки немає даних про вручення йому виклику. Враховуючи, що про оскаржувану постанову суду ОСОБА_3 стало відомо лише при зверненні до сервісного центру, а копію цього рішення він не отримав, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу без присутності особи, стосовно якої складений протокол, за відсутності будь-яких відомостей про належне повідомлення особи про дату і час судового розгляду згідно з вимогами ст. 277-2 КУпАП, істотно порушив право ОСОБА_3 на захист в контексті права особи на справедливий суд відповідно до положень ст. 6 ЄКПЛ, оскільки останній не мав змоги постати перед судом, заявляти клопотання, просити про допит свідків тощо.

З огляду на це, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Після цього суд апеляційної інстанції, не маючи процесуальних повноважень повернути справу на повторний розгляд до місцевого суду за указаних обставин, вважає необхідним самостійно оцінити всі обставини та наявні докази й ухвалити законне і справедливе рішення з неухильним дотриманням прав особи.

В якості доказів винуватості ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 146694 від 01.06.2017 року (а.с. 1) у сукупності з даними висновку щодо результатів огляду на стан спяніння № 622 (а.с. 8). Факт керування обвинуваченим автомобілем підтверджується як поясненнями самого обвинуваченого (а.с. 5), так і поясненнями потерпілого ОСОБА_4 про те, що обвинувачений своїм вантажним автомобілем, вивантажуючи товар біля магазину та рухаючись заднім ходом, ударив його автомобіль, який був припаркований поруч. При цьому, на думку потерпілого, водій вантажівки перебував у стані алкогольного спяніння.

Суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції належно встановив обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак не врахував ту обставину, що накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення могло відбутися на законній підставі не пізніше 01 вересня 2017 року, й суддя першої інстанції, визнаючи винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не мав законних підстав накласти на останнього адміністративне стягнення, розглядаючи справу по суті 29 вересня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У звязку з цим, суддя апеляційного суду вважає, що ОСОБА_3 був обґрунтовано визнаний винним у вчиненні указаного вище правопорушення, але провадження у справі відносно нього мало бути закрите, у звязку з закінченням строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі закрити, у звязку з закінченням строку накладення на особу адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко