Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/170/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2018 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Гончар В.М., за участі особи притягнутої до відповідальності ОСОБА_3 розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, не працює, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, за слів проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 м. Олександрія,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнено судовий збір в розмірі 352,40 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 18.02.2018 об 00.50 год. по вул. Г.Сталінграду в м. Олександрії, керував автомобілем ЗАЗ 11020 державний номерний знак В3703ЕІ в стані алкогольного спяніння, від проходження алкотестера «Драгер» 6810 відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що про день і час розгляду справи він не був повідомлений, так як суд направив судову повістку на невірну адресу (хоча для протоколу він зазначав вірні данні). Так як справа була розглянута за його відсутності він був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Також зазначає, що на його вимогу пройти медичний огляд за допомогою Драгера на місці працівники поліції йому відмовили, чим порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Крім того, копію протоколу працівники поліції йому не надали.

Вказує і на те, що свідок ОСОБА_4 який прибув на місце події, не був випадковим свідком, а знайомий працівників поліції.

В свою чергу суд при розгляді справи не зясував всіх обставин, а тому вважає, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі. При дачі пояснень зазначив, що 18.02.2018 у нічний час заїхав на автозаправку в м. Олександрія де поставив автомобіль біля колонки для заправки. В цей час до нього також підїхали працівники поліції, які стали звинувачувати що він не зупинився на знак «Стоп», потім в тому, що він перебуває у стані спяніння. На пропозицію поїхати в лікарню йому працівники поліції відмовили, посадили в свою машину де склали відносно нього протокол. На запитання суду ОСОБА_3 підтвердив наявність на місці події двох свідків. Також пояснив, що при складанні працівниками поліції протоколу він вказав їм не вірне місце проживання, але на запитання чому це зробив пояснити апеляційному суду не зміг. Також пояснив, що по складеній в той час працівниками поліції і постанові за керування транспортним засобом без посвідчення водія, він сплатив штраф у сумі 510 грн.

Свідок ОСОБА_5 під час апеляційного перегляду справи пояснив, що 18.02.2018 перебував на робочому місці на автозаправці в м. Олександрія, куди заїхав на автомобілі ОСОБА_3, а згодом за ним заїхали працівники поліції, які розмовляли з ОСОБА_3 Потім працівники поліції запропонував йому бути понятим на що він погодився. Під час бесіди працівників поліції з ОСОБА_3 він відлучався для здійснення заправок інших автомобілів. В подальшому він підписав складене працівниками поліції від його імені пояснення в якому він власноручно зазначив, що пояснення з його слів записано вірно, ним прочитано і завірив своїм підписом, також підписував і складений відносно ОСОБА_3 протокол.

Заслухавши пояснення правопорушника та свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний висновок суду обєктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 031071 від 18.02.2018 відповідно якого ОСОБА_3 18.02.2018 об 00.50 год. по вул. Г.Сталінграду в м. Олександрії, керував автомобілем ЗАЗ 11020 державний номерний знак В3703ЕІ з явними ознаками алкогольного спяніння та для визначення стану спяніння за допомогою алкотеста та в лікарні відмовився в присутності свідків; письмовим поясненням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про те, що в їх присутності ОСОБА_3 на вимогу працівників поліції відмовився предявити посвідчення водія, пройти огляд та для визначення стану спяніння за допомогою алкотеста і в лікарні, надати письмові пояснення та від підпису протоколу. Також вина ОСОБА_3 щодо керування транспортним засобом підтверджується і Постановою по справі про адміністративне правопорушення серія БР № 285740 від 18.02.2018, відповідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. за те, що він 18.02.2018 о 00.20 год. в м. Олександрія по вул. Г. Сталінграду керував автомобілем не маючи посвідчення водія з відповідною категорією (а.п. 2-6).

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали адміністративної справи апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений відповідно до ст. 256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3 щодо скасування постанови суду та закриття провадження в справі за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими.

Так, ОСОБА_3 посилається на те, що про день і час розгляду справи він не був повідомлений судом належним чином, так як суд направив судову повістку на невірну адресу. (хоча для протоколу він зазначав вірні данні), чим суд порушив його права визначені у ст. 268 КУпАП, зокрема дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Зазначене спростовується самими ж поясненнями ОСОБА_3 під час апеляційного перегляду справи про те, що при складанні працівниками поліції протоколу він вказав їм не вірне місце проживання, а саме смт. Врадіївка Миколаївської області де проживав раніше. Крім того, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 031071 від 18.02.2018, особу ОСОБА_3 працівниками міліції було встановлено по ПГУ ММ 361370 та зазначено місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5. На вказану адресу ОСОБА_3 судом тричі направлялись судові повістки про розгляд справи, який призначався на 16, 30 квітня та 14 травня 2018 року, які повертались до суду у звязку з їх неотриманням (а.п. 8-15). На вказану адресу с. Пантаївка, вул. Нова,3 судом ОСОБА_3 була направлена копія постанови суду від 14.05.2018, яка відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана 22.05.2018 з проставленим прізвищем ОСОБА_3 та підписом (а.п.23). Крім того, відповідно до Постанови в справі про адміністративне правопорушення серія БР № 285740 від 18.02.2018, в якій також зазначено місце проживання зі слів ОСОБА_3, останнім в добровільному порядку було сплачено штраф в сумі 510 грн. за керування автомобілем без посвідчення водія з відповідною категорією. Вказане підтверджує, що ОСОБА_3 було достовірно відомо про наявне щодо нього в суді провадження у адміністративній справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Рішенням ЄСПЛ від 26.04.2007 у справі ОСОБА_6 проти України зазначено: сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_3 було достовірно відомо про наявне щодо нього в суді першої інстанції провадження у адміністративній справі, що підтверджується складеними щодо нього як протоколом про адміністративне правопорушення так і та постановою в справі про адміністративне правопорушення по якій він добровільно сплатив штраф, також судом тричі направлялись судові повістки на адресу ОСОБА_3, а також копія постанови суду від 14.05.2018 яка була отримана 22.05.2018.

Однак правопорушник в період з 18 лютого по 14 травня 2018 року не вживав будь-яких заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження, а тому доводи ОСОБА_3 про не своєчасне його сповіщення судом про місце і час розгляду справи, чим на його думку були порушені права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків, є безпідставними.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи лише 23 травня 2018 року, що апеляційним судом розцінюється як намагання правопорушника уникнути відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до положень ст. 38 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції йому було відмовлено пройти медичний огляд для визначення стану спяніння за допомогою приладу Драгер на місці спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, а також ОСОБА_5І, який під час апеляційного перегляду підтвердив, що він запрошувався працівниками поліції бути присутнім в якості понятого на місці події.

Посилання ОСОБА_3 на те, що копію протоколу працівники поліції йому не надали, а свідок ОСОБА_4 не був випадковим свідком, а є знайомий працівників поліції, самі по собі не можуть бути враховані апеляційний судом як підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі. Так, відповідно письмових пояснень вказаних вище свідків ОСОБА_3 відмовився отримувати копію протоколу та надати пояснення, а письмові пояснення свідка ОСОБА_4 узгоджуються в сукупності з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 та обставинами зазначеними в протоколі і постанові про адміністративне правопорушення.

Враховуючи в сукупності зазначене вище посилання ОСОБА_3 на свою невинуватість у вчинені адміністративного правопорушення розцінюється як спосіб його захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому вимоги його апеляційної скарги щодо скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2