1Справа № 335/9156/18 3/335/1364/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про притягнення до адміністративної відповідальності

26 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя районного суду м. ЗапоріжжяМакаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2018 року о 02 годині 55 хвилин, в м. Запоріжжі, біля буд. 64 по вул.. Перемоги, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом „ВАЗ 1102", державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (млява мова, шатка хода, розширені зіниці ока, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судові засідання, призначені на 23.08.2018 року, 11.09.2018 року та на 26.09.2018 року не з'явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином - судовими повістками, направлених за адресою його місця проживання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У протоколі серії БД № 421740 від 30.07.2018 було зазначено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянута у Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя 14.08.2018 року, про що ОСОБА_2 під підпис було ознайомлено. Проте, у зазначений день та час ОСОБА_3 також не з'явився до суду без поважних причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, в разі неявки особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання без поважних причин, справа про адміністративне правопорушення може розглядатись без її участі.

До того ж, суд зауважує, що сторони у справі повинні з належною повагою ставитись до суду та інших сторін у спорі. Проте, ОСОБА_3порушив принцип добросовісності здійснення своїх процесуальних прав та неналежно виконував свої процесуальні обов'язки.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Заяв та клопотань від ОСОБА_2 до суду не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути дану справу без його участі, на підставі матеріалів, які є у справі.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та „Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. ст. 245, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючисьзаконом і правосвідомістю.

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинення особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 14 Закону України „Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме він будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Обставини відображені у протоколі про адміністративне правопорушення знайшли своє ствердження в судовому засіданні.

Протокол складений за наявності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, що підтверджується: рапортом поліцейського 2-го батальйону 1 роти 2-го взводу УПП в Запорізькій області ДПП НП сержанта поліції Кіяшко Д.І., направленням на огляд водія, письмовими поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_6, інформацією, зафіксованої на DVD диску, що надана відділом патрульної поліції, а також іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують Правила дорожнього руху України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі „О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, остання передбачає також оплатне вилучення транспортного засобу.

Згідно ст. 29 КУпАП конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

Як вбачається з реєстраційної картки, власником транспортного засобу „ВАЗ 1102", державний номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_7, у зв'язку з чим застосувати оплатне вилучення транспортного засобу неможливо.

Враховуючи велику суспільну небезпеку через керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, та те, що ОСОБА_2 систематично порушує Правила дорожнього руху, на шлях виправлення не становиться, вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд у відповідності зі ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого ним правопорушення, яке представляє підвищену небезпеку для оточуючих, його ступінь вини, його особу, не працює, сімейний та майновий стан, обставини, що пом'якшує покарання та обставини, які обтяжують його відповідальність тощо, а тому приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобамибез оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 245, 252, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз'яснити ОСОБА_2, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривень 40 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга або протест прокурора подаються до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя: В.О. Макаров