Справа № 359/8728/18
Провадження № 3/359/3292/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М. розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за участю прокурора Добривечір К.В., адміністративний матеріал, що надійшов від Національної поліції України Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої головним спеціалістом відділу реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КО № 792471, виданий Крюківським РВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області 01.09.2009 року, реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання реєстраційної служби Бориспільської міської ради, будучи посадовою особою місцевого самоврядування шостої категорії, являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, не своєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Управлінням захисту економіки в Київський області Департаменту захисту економіки неодноразово, а саме 06.08.2018 №7406/39/109/01-2018 та 03.10.2018 № 9107/39/109/01-2018 до Бориспільської міської ради Київської області направлялись запити про надання належним чином завірених копій документів, які стали підставою для призначення (обрання) на посаду та дотриманням антикорупційного законодавства головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання реєстраційної служби Бориспільської міської ради ОСОБА_1. На що документів згідно запиту з Бориспільської міської ради Київської області отримано не було. У звязку з чим із відкритих джерел зібрано інформацію відносно ОСОБА_1.

Відповідно до офіційного сайту Бориспільської міської ради (index.php), розпорядженням голови Бориспільської міської ради від 11.08.2016 № 243, затверджений графік роботи реєстраційної служби - де ОСОБА_1, зазначена як головний спеціаліст відділу з реєстрації/зняття з місця проживання/перебування громадян, за якою закріплений службовий кабінет за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 73 із зазначенням часу приймання громадян та послугами що надає реєстраційна служба.

Також згідно цього же сайту, головний спеціаліст відділу реєстрації місця проживання реєстраційної служби Бориспільської міської ради ОСОБА_1, розпорядженням голови Бориспільської міської ради № 508 від 29.11.2017 нагороджена Почесною грамотою та грошовою винагородою з нагоди відзначення Дня місцевого самоврядування, що підтверджує її офіційне працевлаштування та статус посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання реєстраційної служби Бориспільської міської ради відноситься до шостої категорії посад органів місцевого самоврядування.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), ОСОБА_1 подані електронні щорічні декларації за 2016 - 2017 роки, де нею у розділі 2.1. (інформація про субєкта декларування) зазначено, що вона займає посаду головного інспектора посадової особи місцевого самоврядування шостої категорії, а у розділі 11 (доходи, у тому числі подарунки) вона отримує заробітну платню в Бориспільської міської ради Київській області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а отже, ОСОБА_1, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, була належним чином попереджена про встановлені Законом обмеження.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними рішенням НАЗК від 18.08.2016 № 1) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: 1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з пунктом 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог та форми. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Установлено, що 10.02.2018 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (представник покупця), який діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири № 76 в домі № 3б, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, загальною площею 36, 1 квадратних метра, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 05. Відповідно до звіту про вартість нерухомого майна, виданого ТОВ «ІНСТИТУТ НЕЗАЛЕЖНОЇ ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ ПЛЮС» від 29.01.2018, оціночна вартість відчужуваної квартири складає 149 763 грн. 65 коп. без ПДВ.

Відповідно до п.2.1. договору, продаж цей вчинено за домовленістю сторін за 150 000 (сто пятдесят тисяч) грн., які згідно п.2.3. договору повністю сплачені покупцем (в особі представника) продавцю до підписання цього договору. Претензій у продавця до покупця (в особі представника) стосовно розрахунку немає. Підписання договору сторонами свідчить про проведення покупцем (в особі представника) повного розрахунку за договором та відсутність з боку продавця будь-яких претензій до покупця (в особі представника).

Вказаний договір укладений (оформлений та підписаний) сторонами без додатків та додаткових угод до нього у присутності приватного нотаріуса ОСОБА_4

Зазначене свідчить про те, що договір був укладений, вказана у ньому сума сплачена в повному обсязі, з якої сплачені всі податки, ніяких претензій від сторін не надходило, у звязку з чим договір був підписаний сторонами та нотаріально посвідчений.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну працездатну особу на станом 01 січня 2018 року в сумі 1762 грн.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6КУпАП настає за умови неповідомлення або несвоєчасного повідомлення у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, тобто перевищує суму (1762 х 50 = ) 88 100 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1, уклавши зазначений договір купівлі-продажу квартири, отримала доход від продажу, загальна вартість якого становить 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень і становить 85,1 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», тому у неї виник обовязок, передбачений цією нормою, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК, а тому у ОСОБА_1, виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 00 год. 00 хв. 11.02.2018 по 23 год. 59 хв. 20.02.2018.

Установлено, що відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, які виникли у звязку з отриманням доходу, а саме: продажу квартири, ОСОБА_1, подала лише 03.03.2018, тобто несвоєчасно, де в розділі 2.(доходи, у тому числі подарунки) зазначила: Дохід від відчуження нерухомого майна у сумі 150 000 грн., а також Джерело доходу: громадянин України - ОСОБА_3, тобто підтвердив факт отримання доходу на вказану суму.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що вона вчасно не подала декларацію про суттєві зміни у майновому стані на протязі 10 діб у звязку з тим що у неї виникли технічні проблеми з електронним ключем і тільки після змінення поштової скриньки та отримання нового ключа вона подала вказані зміни у декларацію.

У ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 ще 29.01.2018 мала намір на продаж вказаної квартири, згідно звіту про вартість нерухомого майна, виданого ТОВ «ІНСТИТУТ НЕЗАЛЕЖНОЇ ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ ПЛЮС», а тому будь-яких підстав та причин, які перешкоджали ОСОБА_1 подати зміни про свій майновий стан до декларації не встановлено.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання реєстраційної служби Бориспільської міської ради, будучи посадовою особою місцевого самоврядування шостої категорії, являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, несвоєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме про отримання доходу від продажу квартири загальною вартістю 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень, чим вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати повідомлення через мережу Інтернет у будь-якому місці. Але оскільки остання є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного із корупцією, будучи головним спеціалістом відділу реєстрації реєстраційної служби Бориспільської міської ради, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу зазначеного відділу, а саме: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 73.

Датою вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, є дата не пізніше якої субєкт декларування, повинен був подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, тобто 00 год. 00 хв. 21.02.2018.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, слід вважати дату подання рапорту про виявлення всіх необхідних ознак складу зазначеного правопорушення.

У судовому засіданні особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не визнала, надала суду письмові пояснення та зазначила, що нею, дійсно, 10.02.2018 року було здійснено відчуження та придбання нерухомого майна на суму, що перевищувала 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, угоди пройшли в один день. Відразу після цього, починаючи з 12.02.2018 року, вона неодноразово на сайті НАЗК намагалась зайти до реєстру декларацій з метою повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, проте направити повідомлення у неї не вийшло оскільки на сторінці НАЗК при спробі входу постійно відображався напис «помилка користувача», що можуть підтвердити її колеги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Через декілька днів таких спроб, вона зателефонувала до НАЗК з розясненням та їй пояснили, що необхідно написати листа на технічну підтримку, що вона і зробила. Зі слів фахівця НАЗК їй розяснили, що необхідно отримати новий ключ доступу до Реєстру на сайті НАЗК. Після отримання нею ключа доступу до Реєстру Е-декларації, 26.02.2018 року, та, спробувавши зайти на сайт для подачі суттєвих змін, виявилося, що вона скористатися не може. У подальшому їй стало відомо, що її електронна пошта mail.ru не працювала у звязку із дією Указу Президента України №133/2017, у звязку з цим, їй необхідно було змінити поштову скриньку. Для цього було надіслано офіційний лист 26.02.2018 року на технічну підтримку НАЗК про заміну поштової скриньки на нову. Не отримавши відповіді від технічної підтримки НАЗК, вона, 28.02.2018 року надіслала повторного листа та вклала копію сторінки з відображенням помилки при спробі входу в Реєстр. Вже 01.03.2018 року, на її поштову адресу надійшов лист з повідомленням про те, що її поштову адресу змінено на нову. Скориставшись усіма підказками співробітників технічної підтримки для подальшого входу в Реєстр, вона отримала лист про те, що на час розгляду її заявки про зміну ЕЦП вона не зможе користуватись Реєстром, заявки розглядаються протягом одного робочого дня. Лише 02.03.2018 року вона змогла зайти в Реєстр Е-декларацій та зберегла чернетку поданої декларації про суттєві зміни в звязку з тим, що не було під рукою усіх необхідних документів. 03.03.2018 року вона внесла всі необхідні правки та, перевіривши правильність внесених даних подала декларацію про суттєві зміни. У звязку з наведеними обставинами ОСОБА_1 просила застосувати до неї ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауважень. На підтвердження наданих пояснень надала копії з листування.

Прокурор Добривечір К.В. протокол про адміністративне правопорушення №457, повязаного з корупцією, згідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, підтримала в повному обсязі, та просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у неповідомленні або несвоєчасне повідомленні про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані, слід враховувати: об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у неповідомленні або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України, закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Пунктом 1 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності.

Публікація цього Закону відбулася 25 жовтня 2014 року у газеті «Голос України», відповідно чинності він набув з 26 жовтня 2014 року. Саме з цієї дати набула чинності і стаття 52 Закону.

Зокрема, вказана норма застосовується виключно до правовідносин, які виникли після набрання нею чинності, тобто після 26 жовтня 2014 року.

Так, дійсно, ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціалісту відділу з реєстрації/зняття з місця проживання/перебування громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання реєстраційної служби Бориспільської міської ради відноситься до шостої категорії посад органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а отже, ОСОБА_1, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, була належним чином попереджена про встановлені Законом обмеження.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Судом встановлено, що 10.02.2018 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (представник покупця), який діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири № 76 в домі № 3б, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, загальною площею 36, 1 квадратних метра, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 05. Відповідно до звіту про вартість нерухомого майна, виданого ТОВ «ІНСТИТУТ НЕЗАЛЕЖНОЇ ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ ПЛЮС» від 29.01.2018, оціночна вартість відчужуваної квартири складає 149 763 грн. 65 коп. без ПДВ.

Відповідно до п.2.1. договору, продаж цей вчинено за домовленістю сторін за 150 000 (сто пятдесят тисяч) грн., які згідно п.2.3. договору повністю сплачені покупцем (в особі представника) продавцю до підписання цього договору. Претензій у продавця до покупця (в особі представника) стосовно розрахунку немає. Підписання договору сторонами свідчить про проведення покупцем (в особі представника) повного розрахунку за договором та відсутність з боку продавця будь-яких претензій до покупця (в особі представника).

Таким чином, ОСОБА_1, уклавши зазначений договір купівлі-продажу квартири, отримала доход від продажу, загальна вартість якого становить 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень і становить 85,1 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», тому у неї виник обовязок, передбачений цією нормою, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК, а тому у ОСОБА_1, виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 00 год. 00 хв. 11.02.2018 по 23 год. 59 хв. 20.02.2018.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, які виникли у звязку з отриманням доходу, а саме: продажу квартири, ОСОБА_1, подала лише 03.03.2018, тобто несвоєчасно.

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що остання мала умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Склад правопорушення це наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 р., зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлювала суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачала неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажала настання таких наслідків, або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

З огляду на вище викладене, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із вищезазначених норм законодавства, завжди характеризується умисною формою вини.

Доводи ОСОБА_1 зазначені нею під час надання пояснень в ході судового розгляду, про відсутність в неї прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, 03.03.2018 року подала декларацію про суттєві зміни в майновому стані із значенням відомостей щодо відчуження та придбання нерухомого майна, хоча мала це зробити упродовж періоду з 00 год. 00 хв. 11.02.2018 по 23 год. 59 хв. 20.02.2018. Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона не зробила це своєчасно лише по причині того, що у неї виникли технічні помилки та вона не могла зайти на сайт для подачі декларації про суттєві зміни в майновому стані не по своїй вині.

Суд звертає увагу на те, що ще до моменту виявлення цього факту працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_1 вже було подано декларацію про суттєві зміни в майновому стані, а саме 03.03.2018 року, та інформацією, оприлюдненої на офіційному сайті: https://portal.nazk.gov.ua. Це в свою чергу вказує на те, що ОСОБА_1 не своєчасно подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, помилково, через необізнаність.

При цьому суд звертає увагу, що під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_1 мотивів, спрямованих на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки, нею ще до моменту виявлення цього факту працівниками правоохоронних органів, вже було вищезазначену декларацію.Це в свою чергу додатково свідчить про відсутність в неї умислу на приховування факту відчуження та нерухомого майна на суму, що перевищувала 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян..

Ці обставини в сукупності вказують на те, що а ні у протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в матеріалах справи не наведено обґрунтування та доказів на підтвердження суб'єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.

Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у неї були відсутні мотиви вчинити порушення закону, вона не бажала його порушити, поза її волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 06.10.2010 року, справа 1-27/2010, з обєктивної сторони корупційне правопорушення характеризується також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким субєкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що висновки старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_7, про вину ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа правоохоронного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останнього.

Оцінюючи матеріали справи, встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на порушення вимог фінансового контролю, які полягають в несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані, а тому в її діях відсутня суб'єктивна сторона інкримінованого їй адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього, суд звертає увагу, що в працівників Департаменту захисту економіки Національної поліції України відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Департаменту захисту економіки Національної поліції України та інше.

Слід зазначити, що згідно Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, серед інших, боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування, протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 р., цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто, з урахуванням поняття «субєкт декларування», зазначений у ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», даний Порядок визначає субєктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані субєктів декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін субєктом декларування.

Верховний Суд України в своїй постанові від 11.04.2018 р. справа № 814/886/17, також наголосив, що на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 N 1 "Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції" (Рішення N 1) розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII) належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом (Закон N 1700-VII), контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII), контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII).

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Будь-які органи (юридичні особи) Національної поліції України, до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб'єктів декларування не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції. Посадовці Національної поліції, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення. Але усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію та не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, тільки НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Таким чином, посадові особи правоохоронних органів здійснюючи перевірку особи, як субєкта декларування, та складаючи протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, виходять за межі своїх повноважень, та діють по за межами діючого законодавства.

За таких обставин обраний Департаментом захисту економіки Національної поліції України спосіб отримання інформації з визначених у запиті правових підстав, по суті, свідчить про проведення перевірки поданої ОСОБА_1 декларації, що не передбачено чинним законодавством та слід розцінювати як намагання правоохоронців ініціювати збір інформації у не передбачений законом спосіб та фактичне перебирання на себе повноважень державних органів, уповноважених на здійснення функцій контролю у сфері запобігання та протидії корупції. Органи національної поліції не мали права збирати документи у той спосіб та порядок, як це було ними зроблено, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі. Тому вказані документи не можуть прийматися судом для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, визначеного ч. 2 ст. 172-6 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, ч. 2 ст. 172-6, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у випадках передбачених ст. 287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк