П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривен, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду визнано доведеним, що 14.04.2018, о 23 год. 15 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Бакінській, 2, в м. Києві. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим не дотримався п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі до Апеляційного суду міста Києва просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2018, а провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно нього-ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 виказує свою незгоду із судовим рішенням у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, а також через порушенням судом норм матеріального і процесуального права.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп'яніння у зв'язку з чим, на переконання ОСОБА_1, він вважається недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення - недопустимим доказом вини, оскільки і в протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, а формулювання: "у встановленому законом порядку" - не розкриває суті порушення, з огляду на приписи ст. 266 КУпАП, якою передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Проте, як вказує ОСОБА_1, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду.

Просить звернути увагу ОСОБА_1 і на той факт, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що через добу після означених подій він-ОСОБА_1 самостійно звернувся до Київської міської наркологічної лікарні "Соціотерапія" і відповідно наданої довідки від 15.04.2018 ознак наркотичного та алкогольного сп'яніння у нього не виявлено.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Приписами ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" регламентовано, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно- територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно опублікованого в газеті "Голос України" № 185 (6940) повідомлення, Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03.10.2018.

На виконання вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів" провадження, які оскаржені в апеляційному порядку, були зареєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями цього суду.

На підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03.10.2018, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2018 передана судді Балацькій Г.О.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги із вимогою скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2018 та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу з додатками, переглянувши відеозапис подій з нагрудної камери працівника поліції, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, обов?язковість проходження якого передбачена п. 2.5 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 055439 від 14.04.2018, в цей день о 23 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Бакінська, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

ОСОБА_1 було роз'яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Матеріали провадження не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції, як і не послався на такі обставини ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції.

Як убачається з пояснень самого ОСОБА_1 як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи, він не заперечував обставин того, що 14.04.2018, о 23 год. 15 хв., в м. Києві по вул. Бакінська, 2, він дійсно керував транспортним засобом "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_2, та був зупинений працівниками поліції через не включення "стопів" транспортного засобу. Оскільки дуже поспішав додому до малолітньої дитини, то він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря-нарколога, але не заперечував щодо такого проходження на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Отже зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулася із-за не недотримання ОСОБА_1 правил експлуатації автомобіля, а оскільки водій виявляв такі ознаки, як: тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, зіниці очей не реагують на світло - йому і було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння у лікаря-нарколога в медичному закладі, від якого він відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що узгоджується з поясненнями останніх (а.с. 1, 2) та підтверджується переглянутим відеозаписом досліджуваних подій за участю ОСОБА_1, який, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у відповідного лікаря - в категоричній формі відмовився.

Правильність відображених на відеозапису подій підтвердив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції і ОСОБА_1, а саме щодо його відмови проїхати до лікаря-нарколога на обстеження.

За наведеним, в сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані сп'яніння та були відсутні ознаки перебування його в стані наркотичного сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, тощо, - не впливають на висновки суду, оскільки, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану впливу наркотичних речовин тільки у визначеному закладі охорони здоров'я.

На дані висновки ніяким чином не можуть вплинути і доводи ОСОБА_1 щодо самостійного проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в Київській міській наркологічній лікарні "Соціотерапія" 15.04.2018 та відсутності у нього ознак сп'яніння, оскільки протокол щодо нього-ОСОБА_1 складений не за перебування в стані будь-якого сп'яніння, а за відмову від проходження такого огляду, тобто за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що і передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому не можна не вказати, що ОСОБА_1 не надав доказів того, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння перебуваючи в стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що усуває дію адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До таких дій не можна віднести і нагальну потребу керувати транспортним засобом, без дотримання правил його експлуатації в 23 год. 40 хв. 14.04.2018 для купівлі, за поясненнями ОСОБА_1, підгузків для своєї малолітньої дитини, з яким перебувала його сестра.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривен, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька