Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/362/18 Головуючий в 1-й інстанції Крамаренко А.І.
Єдиний унікальний № 335/3551/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.185-8 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, прокурора Марченко С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-8 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на посаді начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія №99», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Запорізька, 44-б, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 29.03.2018 року, складеному прокурором місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4, начальник ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» ОСОБА_2 не виконав вимогу прокурора про надання документів оперативно-розшукової діяльності. 02.03.2018 року за вих. № 50-2256 вих-18 керівником Запорізької місцевої прокуратури №2, в порядку п.2 ч.3, ч.4 ст.14 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» направлено вимогу щодо надання до режимно-секретної частини Запорізької місцевої прокуратури №2 з дотриманням вимог таємного діловодства оперативно-розшукових справ, що перебувають у залишку оперативного підрозділу ДУ «Біленьківська виправна колонія №99», а також матеріалів робочих справ на осіб, залучених до негласного співробітництва, виписки з яких долучені до матеріалів вищевказаних ОРС, з найвищим грифом секретності «цілком таємно». У відповідь на вказану вимогу прокурора, начальником ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» ОСОБА_2 було відмовлено у наданні прокурору матеріалів робочих справ на осіб, залучених до негласного співробітництва, що запитувалися, про що надано письмову відповідь від 07.03.2018 року за №10/716/3.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, вказує, що постанова суду винесена з грубим порушенням вимог КУпАП та підлягає скасуванню. В обґрунтування скарги зазначено, що притягуючи ОСОБА_2 до відповідальності судом належним чином не встановлено чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та суд дійшов помилкового висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Апелянт вважає, що постанову винесено не правомочним органом, оскільки в матеріалах справи міститься відповідь на вимогу прокурора від 07.03.2018 року та виклик прокурором Жерепи В.М. 26.03.2018 року для складання адміністративного протоколу, таким чином викладені в протоколі події відбувались 07.03.2018 року в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, тому справа повинна розглядатись Запорізьким районним судом Запорізької області.

Під час розгляду справи було зясовано відсутність правового обґрунтування вимог прокурора надати робочі справи, проте ці відомості не викладені в постанові та їм не надано оцінки.

Судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП розглянуто справу однобічно, без обєктивного зясування фактичних обставин, що призвело до прийняття помилкового рішення.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою закрити провадження у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції, прокурор в свою чергу заперечував проти вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справі. Ці дані встановлюються, зокрема висновком експерта.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вказані вимоги суддею виконані в повному обсязі, оскільки приймаючи рішення, суддя врахувала наявні в матеріалах справи докази, а саме: наказ Генеральної прокуратури України від 08.12.2015 року №756к про призначення ОСОБА_5 керівником Запорізької місцевої прокуратури №2 строком на пять років з 15.12.2015 року; наказ прокуратури Запорізької області від 09.01.2018 року №3 «Про порядок реалізації повноважень органів прокуратури Запорізької області при здійсненні нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян»; вимогу Запорізької місцевої прокуратури №2 від 02.03.2018 року за №50-2256вих-18 про витребування оперативно-розшукових справ, що перебувають у залишку оперативного підрозділу, а також матеріали робочих справ на осіб, залучених до негласного співробітництва, виписки з яких долучені до матеріалів вищевказаних ОРС, з найвищим грифом секретності «цілком таємно»; відповідь начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія (99)» ОСОБА_2 від 07.03.2018 року за №10/716/3, згідно якої відмовлено прокурору у наданні матеріалів робочих справ на осіб, залучених до негласного співробітництва; копію службового посвідчення на імя ОСОБА_2 УЗП №000687, виданого 20.04.2016 року Управлінням ДПтС України в Запорізькій області.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що прокурору, який здійснює нагляд за дотриманням закону органами, які проводять оперативно розшукову діяльність і має відповідний допуск секретності, було відмовлено в наданні робочих справ, які долучені до матеріалів оперативно-розшукових справ №№ 01-15, 01-16, 01-18. В подальшому на вимогу керівника місцевої прокуратури №2, надати вищевказані оперативно-розшукові справи, а також матеріли робочих справ на осіб, залучених до негласного співробітництва виписки з яких долучені до матеріалів вищевказаних ОРС було надано відповідь про відмову.

Факт відмови надання робочих справ керівнику місцевої прокуратури не заперечувався самим ОСОБА_2, однак останній вважав, що відмова була обумовлена вимогами Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», тоді як вимога керівника місцевої прокуратури, на його думку, не ґрунтувалася на положеннях ані закону України «Про прокуратуру», ані Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Зі вказаними доводами апелянта не можна погодитись з огляду на те, що відповідно до п.2 ч.3 ст.14 «Про оперативно-розшукову діяльність», прокурор в межах своєї компетенції, вимагає для перевірки розпорядження, інструкції, накази та інші акти щодо оперативно-розшукової діяльності, оперативно-розшукові справи, реєстраційні, облікові, звітні, статистичні, аналітичні документи та інші відомості щодо здійснення оперативно-розшукових заходів. Виключення передбачені ч.4 вказаної статті, а саме до предмета прокурорського нагляду не належать: відомості про осіб, які конфіденційно співробітничають або співробітничали з розвідувальним органом України, належність конкретних осіб до кадрового складу розвідувальних органів, а також форми, методи і засоби розвідувальної діяльності та організаційно-штатна структура розвідувальних органів.

Оскільки документи, які запитувались прокурором не підпадали під обмеження, передбачені ч.4 ст.14 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» вимога останнього про їх надання була законною.

Посилання апелянта на лист УСБУ в Запорізькій області, як на правомірність рішення для відмови у наданні прокурору вищевказаних справ є необґрунтованими, оскільки з листа начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» ОСОБА_2 керівнику місцевої прокуратури №2 випливало (а.с.17), що відмова у наданні документів обґрунтовувалась положеннями ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», а не ЗУ «Про державну таємницю».

Крім того, з аналізу положень ч.2 ст.34 ЗУ «Про державну таємницю» (на положення якої посилається УСБУ) випливає, що орган якому направлено запит щодо надання секретної інформації вправі відмовити у виконанні запиту щодо надання секретної інформації чи інших подібних вимог державним органам, якщо ними за погодженням із Службою безпеки України не встановлено відповідного порядку (здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов'язану з державною таємницею), однак вказана відмова має бути обґрунтованою (відсутність допуску секретності у особи, відповідного приміщення тощо).

Відмова ж у наданні робочих справ, лише з підстав відсутності нормативного документу, який регламентує порядок надання секретної інформації робітникам прокуратури, при тій умові, що прокурор, який запитував робочі справи має відповідний доступ секретності, на переконання суду апеляційної інстанції є необґрунтованою, і незаконною оскільки суперечить вимогам положень ст.14 ЗУ «Про розшукову діяльність».

За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-8 КУпАП, залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1