ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 664/2708/18 Головуючий в І інстанції: Савчак С.П.
Провадження № 33/819/91/18 Доповідач: Пузанова Л.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
Постанова

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2018 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності-Чернякової Н.С., її захисника-Южбабенка І.В. та прокурора Касьяненка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2,

встановив:

Постановою судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. З ОСОБА_2 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352грн 40коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_2, обіймаючи посаду спеціаліста І категорії відділу фінансів та бухгалтерського обліку виконавчого комітету Олешківської міської ради та будучи згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення та правопорушення, пов'язані з корупцією, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік подала 04 квітня 2018 року при визначеному законом строку по 1 квітня 2018 року, тобто несвоєчасно, чим порушила вимоги частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в її діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, а подані нею до поліції докази у підтвердження наведеного факту не були долучені до матеріалів справи. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено Управлінням захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, у якого відсутні повноваження щодо проведення будь-яких перевірок з метою запобігання, виявлення та припинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, в той час, як уповноважений державою контролюючий орган- Національне агентство з питань запобігання корупції(далі НАЗК) передбачених Законом України «Про запобігання корупції» та затвердженим Рішенням НАЗК від 10.02.2017 року №56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за №201/30069 Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування дій щодо неї не здійснювало і письмового повідомлення посадовцям Національної поліції з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення не направляло.

Крім того, вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складений з порушенням визначеного статтею 254 КУпАП строку, а адміністративне стягнення накладено судом поза межами строку, передбаченого частиною третьою статті 38 КУпАП в результаті неправильно встановленого моменту виявлення правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник підтримали доводи апеляційної скарги, прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена постанова-скасуванню з таких підстав.

Правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, є правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Суб'єктивна сторона правопорушень, пов'язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати (недбалість), або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків (самовпевненість), (стаття 11 КУпАП).

Таким чином, для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП суд мав отримати докази того, що вона усвідомлювала суспільну небезпечність несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачала настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилась до їх настання чи свідомо допускала їх настання (непрямий умисел).

В той же час протоколом №185/2018 про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, складеним 31 серпня 2018 року оперуповноваженим міжрайонного відділу №1 (м.Гола Пристань) Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, який відповідно до положень статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне порушення та ґрунтується в цій частині на поясненнях ОСОБА_2, встановлено, що остання на початку 2018 року завчасно підготувала відомості, необхідні для відображення у декларації за 2017 рік. 28 березня вона намагалася подати декларацію, але не змогла цього зробити через неробочий стан носія, на якому зберігався електронний цифровий підпис, та у зв'язку з тим, що в неї електронна пошта з російським доменем ru. З метою отримання нового електронного цифрового підпису вона звернулася до акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ «Приватбанк» і 30.03.2018 року отримала новий електронний цифровий підпис та намагалася подати декларацію, але не змогла цього зробити вчасно через неналежне функціонування Реєстру.

При цьому, як вбачається із матеріалів адміністративного провадження, посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, а в послідуючому і суд, не врахували пояснень ОСОБА_2 про те, що після отримання нового електронного цифрового підпису виникла необхідність звернення до НАЗК для підтвердження змін в Єдиному державному реєстрі декларацій. Зазначена обставина відстрочила можливість подання декларації аж до 04 квітня 2018 року.

Вважаючи наведені вище пояснення ОСОБА_2 голослівними, частина яких визнана навіть посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та збирала докази в справі про адміністративне правопорушення, суд не зважив на положення діючого в Україні законодавства, відповідно до якого вчинення дій, на які вказувала ОСОБА_2, є необхідними та на те, що отримання нею нового електронного цифрового підпису в межах визначеного законом строку для подання декларацій підтверджено належним доказом.

Крім того, суд не врахував, що відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В даній справі звернення ОСОБА_2 до НАЗК в період з 01.04.2018 року не перевірено і не спростовано, натомість, на думку суду апеляційної інстанції, отримання нового електронного підпису та подання декларації 04 квітня 2018 року (із запізненням всього на три дні) свідчить про те, що ОСОБА_2 вчиняла послідовні та необхідні дії для виконання свого обов'язку щодо подання декларації, однак не зробила цього вчасно з незалежних від неї (об'єктивних) причин.

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_2 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП і, відповідно - про відсутність в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття адміністративного провадження відносно неї згідно із пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП.

Обґрунтованими апеляційний суд також вважає доводи апеляційної скарги про те, що Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не має повноважень на здійснення перевірки декларацій, оскільки Законом України «Про запобігання корупції» такими повноваженнями наділено Національне агенство з питань запобігання корупції, яке у разі отримання інформації (повідомлень) про відповідні порушення перевіряє факт, зокрема, несвоєчасного подання декларацій суб'єктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агенство направляє такому суб'єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агенства складає протокол про адміністративне правопорушення в установленому законом порядку, який за рішенням Національного агенства направляється до суду (пункти 3-5 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до статей 49, 50 Закону України «Про запобігання корупції»).

Отримавши 10 квітня 2018 року від виконавчого комітету Олешківської міської ради Херсонської області повідомлення про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2, Національне агенство з питань запобігання корупції наведених вище дій щодо ОСОБА_2 не вчиняло, протокол про адміністративне правопорушення не складало і до Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної політики України будь-яких матеріалів не направляло.

Разом з тим, відповідно до статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються, в тому числі судами, зокрема, щодо правопорушень, передбачених статтею 172-6 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати, як Національне агенство з питань запобігання корупції, так і уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), яка (Національна поліція) відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» є самостійним спеціально уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції.

Наведені повноваження згідно зі статтею 251 КУпАП надають уповноваженим посадовим особам органів внутрішніх справ (Національної поліції) право та покладають на них обов'язок щодо збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), складаючи протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, без відповідного звернення (доручення) НАЗК виходять за межі своїх повноважень та діють поза межами діючого законодавства.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги щодо дотримання строків складення протоколу про адміністративне правопорушення та строку, передбаченого частиною третьою статті 38 КУпАП, то апеляційний суд погоджується з тим, що висновки суду з цього приводу є суперечливими, а обставини- недостатньо дослідженими, однак, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, що відповідно до статті 247 КУпАП є самостійною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважає, що наведені обставини не мають правового значення при перегляді постанови та необхідність у їх додатковому дослідженні відсутня.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а оскаржена постанова- скасуванню із закриттям провадження у адміністративній справі.

Керуючись статтями 247, 254, 268КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2018 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі пункту першого частини 1 статті 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис Л.В.Пузанова

Згідно з оригіналом:

Суддя Л.В. Пузанова