Провадження № 3/712/4009/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого/судді Чечот А.А.

при секретарі Деркач А.І.

за участю прокурора Курило М.П.

розглянувши матеріали за фактом вчинення адміністративного корупційного правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 .

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією серії ГР № 306281 від 23.10.2018 року, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем Збройних сил України та перебуваючи на посаді водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно із підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту - Закону) являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація) за 2017 рік.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до статті 1 Закону визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до наказу № 57 від 17.03.2015 Т.в.о військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , солдата запасу ОСОБА_1 призначено на посаду водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з п.п. «г» п.1 ч.І ст.З Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, до яких відноситься і посада військового комісара. Одночасно, зазначена категорія посад віднесена до суб`єктів вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та на них розповсюджуються обмеження і обов`язки передбачені ст.52 Закону.

Згідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 45 Закону, де вказано, що дія цього Закону не поширюється на «... військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, крім військовослужбовців, які проходять військову службу у військових комісаріатах».

Законом передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування, серед яких перше місце займає - щорічна декларація, яка подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Саме ч.1 ст. 45 Закону чітко визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

З 1 січня 2018 року розпочався етап подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Таким чином граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_1 було визначено Законом 1 квітня 2018.

У відповідності до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону № 1700-VII, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік ОСОБА_1 подана до Реєстру - 02.04.2018.

Разом з тим, відповідно до повідомлення НАЗК та витягу з ЄДР декларацій, згідно з реєстром послідовністю дій користувача ОСОБА_1 , то останній розпочав заповнення щорічної декларації за 2017 рік, лише 02.04.2018 року о 11 годині 19 хвилин, хоча ЕПЦ отримав ще 26.03.2018 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП не визнав, просив суд закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор вважає, що винність ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, в його діях вбачає склад адміністративного корупційного правопорушення, тому просить суд застосувати до порушника стягнення у вигляді штрафу.

Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення правопорушника та дослідивши надані в судове засідання матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших, визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.
А отже, аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.
Також, відповідно п. 2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).
Об`єктивна сторона адміністративного проступку - це зовнішній прояв суспільно небезпечного посягання на об`єкт, що перебуває під охороною адміністративно-правових санкцій.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у встановлені законом строки, виконав обов`язок подачі декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Так, згідно з абз. 2 п. 5 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування, які не мали можливості до 1 квітня за місцем військової служби подати декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік у зв`язку з виконанням завдань в інтересах оборони України під час дії особливого періоду, безпосередньою участю у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, направленням до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, подають таку декларацію за звітний рік протягом 90 календарних днів із дня прибуття до місця проходження військової служби чи дня закінчення проходження військової служби, визначеного частиною другою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 21 від 29.01.2018 року, солдат ОСОБА_1 прибув з відрядження і приступив до виконання службових обов`язків 28.01.2018 року.

Декларація була подана ОСОБА_1 02.04.2018 року, у встановлені законом строки, зазначені в абз. 2 п. 5 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», тобто протягом 90 календарних днів із дня прибуття до місця проходження військової служби.

Інших клопотань про допит свідків та витребування інших доказів від прокурора та правопорушника до суду не надійшло.
Дослідивши матеріали, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 306281 від 23.10.2018 року, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 247 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції»,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне корупційне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Головуючий: А.А.Чечот