Справа № 546/968/18
Провадження №3/525/421/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 01 серпня 1967 року

народження, зареєстрованого за адресою: м. Решетилівка

вул. Горького, 96 Полтавської області, ідентифікаційний номер суду

не відомий, контактний номер телефону не відомий, працює на

Решетилівському цегельному заводі, на протязі року до

адміністративної відповідальності притягувався:

1)складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП 05.10.2017 року.

2)складено протокол за ч. 2 ст.130 КУпАП 09.03.2018 року.

за ч.3 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

15 листопада 2018 року до суду з Апеляційного суду Полтавської області після задоволення подання голови комісії з реорганізації Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла для розгляду справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.

В період часу з 06.11.2018 року по 15.11.2018 року суддя Великобагачанського районного суду Хоролець В.В. перебував на лікарняному, тому процесуальний рух у справі не здійснювався. Розгляд справи призначено на 30.11.2018 року у звязку зі значним навантаженням головуючого судді, оскільки інших суддів, які б мали право здійснювати судочинство у Великобагачанському районному суді не має, з 16.11.2018 року авторозподіл справ здійснюється виключно одному судді Хоролець В.В.

11 вересня 2018 року о 09 годині 05 хвилин водій ОСОБА_1, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, в м. Решетилівка Полтавської області по вулиці Партизанська, 59 керував автомобілем НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (тремтіння рік, різкий запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Про день і час розгляду справи особа, якам притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 рекомендованим листом сповіщений про день і час розгляду справи судову повістку отримав 21.11.2018 року, причин неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не направляв.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серія БР №064505 від 11.09.2018 року, де зазначені обставини вчинення правопорушення та вказані свідки, при яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.1), витягом з ІАС «Армор» про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності двічі протягом року за ч.1 ст.130 та ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.2); переглянутим в судовому засіданні відеозаписом (диск з відеозаписом руху автомобіля НОМЕР_1 доданий працівниками поліції до матеріалів справи) (а.с.3), з якого чітко та «поза розумним сумнівом» вбачається, що на одній із вулиць м. Решетилівка Полтавської області 11.09.2018 року працівниками поліції був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, вбачається, що після зупинення цього автомобіля, за кермом якого був даний громадянин, у ОСОБА_1 виявлені явні зовнішні ознаки сп'яніння, про що працівниками поліції було озвучено на відеозапис і даний водій не заперечував, що цього дня він дійсно вживав спиртні напої; також з відеозапису вбачається, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Пункт 2.9 ПДР України прямо забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

Отже, виходячи з сукупності вищевикладеного, водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП (враховуючи відомості про притягнення його до відповідальності протягом року за ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП).

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачений санкцією ч.3 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.3 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.3 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.3 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 352 грн. 40 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.3 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець