П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,

- адвоката Кальонова Д.Г.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2.400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40.800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Згідно з постановою суду, 02.09.2017, о 23 год. 55 хв., ОСОБА_1, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: постановами Оболонського районного суду м. Києва від 05.04.2017 та від 19.05.2017, відповідно, в м. Києві по пр-ту Правди, 35, керував автомобілем НОМЕР_1, маючи при цьому ознаки наркотичного сп'яніння: почервоніння очей, зіниці очей не реагували на світло, мало місце тремтіння рук.

Від проходження на вимогу працівника поліції у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, першочергово поставив питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2017, зазначаючи при цьому, що тільки 29.11.2017, при ознайомленні з матеріалами провадження, дізнався про рішення, ухвалене щодо нього. До цього часу ніякою інформацією щодо руху його справи - він не володів.

Що стосується своєї незгоди з постановою місцевого суду, то ОСОБА_1 зазначає, що в означений час та день складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення був тверезий, що і підтверджується довідкою Київської міської наркологічної лікарні "Соціотерапія" від 04.09.2017, тобто у нього-ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп'яніння, всупереч тому, що зазначено працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення.

А тому просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2017 скасувати, а провадження - закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката КальоноваД.Г. на підтримку доводів щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів, викладених в апеляційній скарзі щодо скасування постанови місцевого суду, прийняття нової про закриття провадження в справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КУпАП закріплено, що копія постанови, після її оголошення, протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Дані положення закону, судом першої інстанції в достатній мірі не дотримані.

Так, судом першої інстанції 25.10.2017 було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП з накладенням відповідного адміністративного стягнення, у той же час матеріали провадження не містять даних щодо направлення копії оскаржуваної постанови на адресу проживання ОСОБА_1

06.12.2017 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, яка, за відсутності клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 27.12.2017 була повернута особі, яка її подала, з мотивуванням прийнятого рішення.

На усунення недоліків, вказаних в постанові судді Апеляційного суду міста Києва від 27.12.2017, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій міститься і клопотання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2017.

Отже, з огляду на те, що зі змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомився 29.11.2017 в приміщенні місцевого суду при ознайомленні з матеріалами провадження, можна погодитися з його доводами щодо поважності причин пропуску на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2017, ухваленої стосовно нього, поновивши цей строк.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 101418 від 03.09.2017, в цей день, о 23 год. 55 хв., в м. Києві по пр-ту Правди, 35, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння: почервоніння очей, зіниці очей не реагували на світло, тремтіння рук.

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 роз?яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння змісту яких засвідченні власноручним підписом ОСОБА_1 (а.с. 1).

Матеріали провадження не містять даних щодо оскарження дій працівників поліції ОСОБА_1, як і не послався на такі обставини і ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, який при цьому не заперечив факту своєї відмови від проходження медичного огляду для визначення стану впливу наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції також не заперечував обставин того, що в означений час та день, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.09.2017, він керував автомобілем НОМЕР_2,в м. Києві по пр-ту Правди, 35, та був зупинений працівниками поліції.

Оскільки в його автомобілі знаходилась дружина та хвора дитина, яких він не міг залишити, а тим паче їхати в заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан можливого сп'яніння, то він-Сітько В.С. відмовився від проходження такого огляду.

Сторона захисту вважає таку причину - об'єктивною та такою, що виправдовує дії ОСОБА_1

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога у медичній установі. (а.с. 2-3).

У суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в установленому законом порядку, пригадуючи, що події мали місце - 03.09.2017, і це був вихідний день - неділя.

В категоричній формі свідок ОСОБА_3 стверджував, що чув як ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в лікаря-нарколога для визначення стану наркотичного сп'яніння.

В матеріалах провадження наявна і розписка ОСОБА_1, який зобов'язався на протязі 24 годин не сідати за кермо автомобіля НОМЕР_2, та залишив даний автомобіль за адресою: м. Київ, пр-т Правди, 33 (а.с. 4).

За наведеним, у сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, враховуючи наявність постанов Оболонського районного суду м. Києва від 05.04.2017 та від 19.05.2017, відповідно, про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням відповідного адміністративного стягнення.

Що стосується доводів ОСОБА_1 в частині його самостійного проходження в Київській міській наркологічній лікарні "Соціотерапія" 04.09.2017 медичного огляду, відповідно до якого у нього-ОСОБА_1 ознак сп'яніння не виявлено, - то такі його дії ніяким чином не знімають з нього відповідальності за порушення ним саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України, якою передбачено обов?язковість виконання вимоги працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2.400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40.800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька