П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 064768 від 04.10.2018 року вбачається, що 04.10.2018 року, о 15.30 год., на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 593 км + 620 м, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, чим здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в результаті інертного руху автомобіль НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 13.11.2018 року було заявлено клопотання про призначення у даній справі експертизи для визначення механізму настання автотранспортної події.

Постановою судді від 13.11.2018 року призначено у даній справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

05.12.2018 року на адресу суду від Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта від 28.11.2018 року № 10/319.

У дане судове засідання ОСОБА_1 не зявився.

Розглянувши дану справи приходжу до наступного висновку.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією вказаної статті КУпАП обовязковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового звязку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Пунктами 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, порушення яких ставиться у вину ОСОБА_1, визначено: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Пунктом 26 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 розяснено, що субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Якщо причинний звязок між діянням і наслідком не встановлений, обєктивна сторона правопорушення з матеріальним складом відсутня внаслідок відсутності такої обовязкової її ознаки, як причинний звязок.

Висновком експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 28.11.2018 року № 10/319 стверджується, що з технічної точки зору в даній дорожній ситуації у діях водія автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам пунктів 13.1 та 12.1 Правил дорожнього руху. Зіткнення автомобіля НОМЕР_5, НОМЕР_6, могло статися внаслідок дії поздовжнього зусилля, котре виникло в результаті контактування автомобіля НОМЕР_5, НОМЕР_7. Тому, з технічної точки зору, після зіткнення з автомобілем НОМЕР_8, НОМЕР_9, ОСОБА_1 знаходився в аварійній ситуації. Відтак, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б могли бути у причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, не встановлено.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обовязок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом вищезазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватися у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги висновки експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 28.11.2018 року № 10/319, вважаю, що провадження в даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, матеріалами справи не підтверджено факту порушення ним цих вимог Правил дорожнього руху, тобто наявності причинно-наслідкового звязку між його діями та виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 247 п. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_4