Справа № 355/696/18 Суддя в суді першої інст. - Коваленко К.В.
Провадження № 33/824/617/2018 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В. С. за участю: представника особи, яка притягується до адміністаративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 14 серпня 2018 року, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, 15 травня 2018 року, близько 04 години 10 хвилин на 76-му км а/д Київ-Харків КП Березань Баришівського району Київської області, ОСОБА_4 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нескладна мова.

Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді місцевого суду Болдова П.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апелянта, постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з'ясовані всі обставини справи, не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, висновки суду, викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, в зв'язку з чим він не може бути належним доказом вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_4, чим порушено його право на захист. Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 14 серпня 2018 року.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 15 травня 2018 року, близько 04 години 10 хвилин на 76-му км а/д Київ-Харків КП Березань Баришівського району Київської області, ОСОБА_4 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нескладна мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 403526 від 15.05.2018 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний свідками та ОСОБА_4; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_4, який відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп'яніння у встановленому Законом порядку.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд критично ставиться до пояснень представника наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_4 стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 14 серпня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко