Справа № 301/1327/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.10.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Гошовського Г.М., за участі прокурора Малицького С.І., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянув справу № 33/4806/130/18, в якій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець м. Львів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, мешканець АДРЕСА_2, непрацюючий, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Іршавського районного суду від 07.09.2018 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що, обіймаючи посаду першого заступника голови Іршавської районної державної адміністрації, на порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані: про набуття 11.01.2017 доходу від продажу транспортного засобу - автомобіля «Nissan Teana» в розмірі 250000 грн.

За це на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення: штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що транспортний засіб, про який йдеться, був ним задекларований у 2016 році поданням повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а також відображений у щорічній декларації за 2017 рік, а тому в його діях немає суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП. Вказує, що договір купівлі-продажу транспортного засобу укладений 11.01.2017, пояснення від нього отримано 20.03.2018, протокол про адміністративне правопорушення складено 20.06.2018 та ще й без його участі, а справу розглянуто 07.09.2018, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення. Просить звернути увагу на те, що кошти від продажу транспортного засобу він отримав частинами, в тому числі останню, в сумі 55000 грн., 17.03.2017, а вже 20.03.2017 відомості про зміни в майновому стані були ним подані в установленому порядку. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, заперечення проти неї прокурора, провів судові дебати, перевірив матеріали справи і приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Згідно з пунктом сьомим статті 247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 127 від 20.06.2018 датою виявлення адміністративного правопорушення визначено 20.06.2018, тобто дату складання протоколу (а.с.1-6).

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя з таким визначенням дати виявлення адміністративних правопорушень погодився.

Між тим, у запиті начальника управління захисту економіки в Закарпатській області голові Іршавської РДА від 04.10.2017 про надання інформації зазначено, що перевірка дотримання вимог антикорупційного законодавства проводиться саме щодо ОСОБА_1 «з приводу несвоєчасного повідомлення ним про суттєві зміни в майновому стані при отриманні доходу від відчуження у 2017 році рухомого майна» (а.с. 39-41). Отже, станом на 04.10.2017 про діяння за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було відомо, тому днем виявлення правопорушення слід вважати день, у всякому разі не пізніше 04.10.2017.

Строк накладення адміністративного стягнення за правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_1, таким чином, закінчився не пізніше 04.01.2018, тобто ще до складання протоколу про адміністративні правопорушення. Отже, складання цього протоколу 20.06.2018 суперечило припису п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. Відповідно, і накладення на ОСОБА_1 на підставі цього протоколу адміністративного стягнення 07.09.2018 є незаконним.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку - нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані. Це адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб'єктивна сторона якого може виявлятися лише в умисній формі вини.

Орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Те, що ОСОБА_1 станом на 11.01.2017 був суб'єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, що у його майновому стані відбулись суттєві зміни у зв'язку з реалізацією автомобіля «Nissan Teana» за 250000 грн., і що він не подав повідомлення про це до 20.03.2017, в апеляційній скарзі не оспорюється.

Момент виникнення у ОСОБА_1 обов'язку повідомити у встановленому законом порядку про суттєві зміни в майновому стані визначений у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з договору купівлі-продажу транспортного засобу між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 № 2146/2017/283672 від 11.01.2017, згідно з розділом 2 якого передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна.

Між тим, у договорі купівлі-продажу не зазначено, що повна оплата вартості і передача транспортного засобу відбулись саме в день підписання договору. Натомість в ньому вказано, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами. Такого акту в матеріалах справи немає.

Зі змісту розписки, складеної ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в день укладення договору купівлі-продажу, вбачається, що ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання повністю розрахуватися з ОСОБА_1 за транспортний засіб у строк до 01.04.2017 і здійснив розрахунок у чотири прийоми: 11.01.2017, 10.02.2017, 06.03.2017 по 65000 грн. та 17.03.2017 55000 грн. (а.с.12).

Відповідність відомостей, вказаних у розписці, фактичним обставинам ОСОБА_2 і ОСОБА_1 підтвердили у своїх поясненнях (а.с. 7-9, 14).

Ці пояснення і довід апеляційної скарги про фактичне отримання доходу від продажу транспортного засобу 17.03.2017 наявними в справі доказами не спростовані.

Частиною другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це НАЗК.

Відповідно до пункту 1 Правил заповнення форми повідомлення під суттєвою зміною в майновому стані суб'єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня року, в якому подається повідомлення. Для кожного випадку отримання доходу або придбання майна подається окреме повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування.

Відповідно до п. 65-1 роз'яснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджених рішенням НАЗК від 11.08.2016 № 3 із змінами, внесеними рішенням НАЗК від 06.09.2016 № 18, від 30.09.2016 № 57, від 03.11.2016 № 106, від 13.01.2017 № 24, від 22.02.2017 № 59, від 16.03.2017 № 85, від 02.02.2018 № 118, поняття «одноразовий дохід», який застосовується при повідомленні суб'єктами декларування про суттєві зміни в майновому стані, під таким слід розуміти отримання суб'єктом декларування доходу, що перевищує суму в розмірі 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, на 1 січня відповідного року, який нарахований та виплачений одним джерелом доходу, має певну ознаку доходу та визначену дату набуття права власності на такий дохід (дату отримання доходу). При цьому повинна виникати реальна суттєва зміна у майновому стані, яка полягає у можливості використання відповідного доходу для задоволення власних потреб суб'єктом декларування.

Статтею 62 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ті самі приписи повною мірою стосуються встановленої статтею 129 Конституції України засади забезпечення доведеності вини і у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що посилання на один лише договір купівлі-продажу транспортного засобу при визначенні дати отримання ОСОБА_1 доходу, з засадами, встановленими статтею 62, п.3 ч.3 ст. 129 Конституції України не узгоджується.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності умислу в діянні ОСОБА_1, суддя залишив поза увагою і те, що транспортний засіб, про який йдеться, був ним задекларований у 2016 році поданням повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а також відображений у щорічній декларації за 2017 рік.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до переконання, що пояснення ОСОБА_1, як не спростоване, відкинуто бути не може, а його врахування виключає наявність у нього умислу приховати дохід або своєчасно надати відомості для фінансового контролю, а отже виключає і встановлення в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись п.п. 1,7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.09.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч. 2 статті 172-6 КУпАП, скасувати, провадження в справи закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.