Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1760/18
Провадження № 3/553/742/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.09.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Новака Ю.Д.,

при секретарі - Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ч.1 ст.130 КУпАП України ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 056141 від 11.08.2018 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 11.08.2018 року, о 03 год. 27 хв. в м. Полтава, по вул. Панянка, 36 керувала автомобілем NISSAN QASHQAI, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання, у зв'язку з тим, що при складанні вищезазначеного протоколу не були виконані вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП, були допущені значні порушення, що унеможливлює подальший розгляд справи. З діями інспектора патрульної поліції, що складала протокол, вона категорично не погоджується, висновок у протоколі про адміністративне правопорушення зроблений на неповно досліджених матеріалах справи і суперечить фактичним обставинам. В зазначені дату, час та місце вона не порушувала вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху, не перебувала у стані алкогольного сп'яніння та не відмовлялася від проходження тесту на стан сп'яніння, і обставини, що викладені в протоколі, є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським відділу № 1 роти УПП в Полтавській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2, яка в протоколі зазначила, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки сп'яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Проте, ОСОБА_2 з нею навіть не спілкувалася. Як видно з відео, що надано до суду, ОСОБА_1 була зупинена двома патрульними - чоловіками і тільки вони з нею спілкувалися. Саме патрульний - чоловік перевіряв запах з порожнини рота. Як видно з відео, він не стверджує однозначно про запах алкоголю з порожнини рота, а говорить про те, що «запах якийсь незрозумілий». Тобто, у патрульного не було підстав вимагати проходження огляду на стан сп'яніння. Також, до матеріалів адміністративної справи не долучено його рапорту чи відповідних пояснень. Натомість, поліцейська ОСОБА_2, яка не спілкувалася з притягуємою взагалі, в протоколі зазначила, що у неї вбачаються ознаки сп'яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. При цьому, це все є абсолютною брехнею, оскільки ОСОБА_1 сиділа в авто і ходу ніхто не перевіряв, що підтверджується відео, яке є в матеріалах справи; запах алкоголю з порожнини рота відсутній, що підтверджується словами патрульного у відео, яке є в матеріалах справи; зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, як свідчить відео, надане у справу, також місця не мала. Тобто, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейською ОСОБА_2 внесено неправдиві відомості щодо ОСОБА_1, що є порушенням складання протоколу, що ставить під сумнів правдивість та дійсність усього протоколу. Крім того, поліцейськими порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки підстав для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не було. ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження тесту на стан сп'яніння. Крім того, на вимогу надати документи про дату перевірки зазначеного приладу та відповідний сертифікат, їй було відмовлено. Тому вже о 03 год. 28 хв., з самого початку зупинки, заявила поліцейським, що бажає пройти огляд на стан сп'яніння у Полтавському обласному наркологічному диспансері, що зафіксовано на відео. Однак, поліцейськими надано до суду нарізані фрагменти запису. Повного відеозапису до суду не надано, що свідчить про упередженість поліцейських. «Нарізані» фрагменти запису не можуть бути об'єктивним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, самі поліцейські запропонували ОСОБА_1 такий варіант, а саме, як видно з відеозапису (03 год. 57 хв.), поліцейський зазначив: «у Вас є три варіанти: пройти тест на стан сп'яніння на сигналізаторі алкотестері «Драгер» на місці, маєте право відмовитись і маєте право пройти тест на стан сп'яніння в обласному наркологічному диспансері. Ви який варіант обираєте?». Вона відповіла: «Відмовляюся (мала на увазі від проходження тесту на алкотестері «Драгер») і їду сама до наркологічного диспансеру». Таким чином, вона була переконана, що діє в рамках закону і повністю виконує покладені на неї чинним законодавством зобов'язання по проходженню тесту на стан алкогольного сп'яніння. Притягуєма була впевнена, що має право поїхати сама до наркологічного диспансеру і пройти тест, оскільки поліцейський не роз'яснив (і це зафіксовано на відео), що ОСОБА_1 повинна туди їхати виключно з ним. Після того, як ОСОБА_1 було повідомлено, що всі документи передаються до суду, притягуєма заявила, що згодна пройти усі необхідні тести на місці. Проте, патрульні відмовили у цьому. ОСОБА_1 просила у присутності двох свідків записати на відео її бажання пройти усі необхідні тести. Патрульні здійснили відеозапис заяви, але вона не додана до матеріалів адміністративної справи. Також, зазначений відеозапис, здійснений поліцейськими на вимогу ОСОБА_1, не був наданий на адвокатський запит за вих. № 3008/01 від 30.08.2018 року про надання повного відеозапису зупинки транспортного засобу марки NISSAN QASHQAI, державний номерний знак НОМЕР_2 (копія запиту додається), що, на її думку, також перешкоджає подальшому розгляду справи. Після цього ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 звернулися телефоном на гарячу лінію МВС з проханням роз'яснити ситуацію, чому патрульні відмовляються провести огляд на стан сп'яніння на місці у присутності двох свідків. Щодо даного дзвінка до Національної поліції України направлено адвокатський запит за вих. № 3008 від 30.08.2018 року про надання інформації щодо точних дати та часу звернення на гарячу лінію МВС громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_3, предмету та результату розгляду звернення, аудіо запису розмови (копія запиту додається), проте, станом на сьогоднішню дату відповіді на запит не отримано. Про те, що притягуєма не відмовлялася проходити огляд на стан сп'яніння, вона зазначила також у Протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 056141. Оскільки вона не відмовлялася від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки зазначила у Протоколі про адміністративне правопорушення про те, що бажає пройти такий огляд, вважає, що склад адміністративного правопорушення відсутній. Крім того, на думку ОСОБА_1, під час оформлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції були допущені порушення вимог наказу МВС України N 1376 від 06.11.2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції" (із змінами, внесеними згідно з наказами МВС N 243 від 17.03.2017 р.). Так, згідно з п. 9 розділу II Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема у графі "до протоколу додається" - зазначається пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення), однак, у матеріалах справи відсутні вказані документи. До протоколу про адміністративне правопорушення не були долучені інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення), що є порушенням вимог ст. 15 Інструкції. Всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, інспектор патрульної поліції не надав можливості у повній мірі оскаржити на місці порушення, надати свої пояснення, скористатися правовою допомогою. Інспектором вищевказані вимоги діючого законодавства виконані не були, що призвело до порушення її прав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів. Також, інспектором патрульної поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року за N 1452/735, відповідно до яких працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу повинен запропонувати пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою "Драгера" та обов'язково в присутності двох свідків, показавши документи про дату перевірки цього прибору та сертифікат. Проте, у матеріалах відсутні будь-які відомості про це, на вимогу ОСОБА_1 їй не було надано документи про дату перевірки зазначеного приладу та відповідний сертифікат. Розділом II пункту 6 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Відповідно до "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858, п. 12 розділу II "У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я", п. 8 розділу II Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку І до цієї Інструкції. У випадку проведення огляду особи на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, поліцейський заповнює передбачену додатком 1 до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС України, МОЗ 09.11.2015 року N 1452/735, форму направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, всупереч вказаним вимогам, поліцейським не було видано жодного направлення на проходження обстеження щодо стану сп'яніння. Інспектором вищезазначені вимоги Інструкції дотримані не були. Матеріали справи не містять направлення зазначеної в інструкції форми на огляд її у заклад охорони здоров'я.?Також, перелік технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, станом на сьогоднішній день, затверджено наказом МВС України N 33 від 01.03.2010 р. Матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, дату його виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. У матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису з нагрудної камери, а лише міститься СД диск, що є копією відеозапису. Крім цього, надано лише окремі фрагменти запису, а не його повна версія. Тобто в матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозапису. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери", не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні її було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Ці обставини, в свою чергу, позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були інспектором поліції, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання. На думку ОСОБА_1, зазначені вище недоліки не дають можливості встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що матеріали справи підлягають направленню до Управління патрульної поліції у м. Полтаві для належного оформлення виходячи з наступного.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст.257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений, а тому в протоколі повинні об'єктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров»я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ ), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу чим норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

На підставі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, яке є обов»язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Порушення справи про адміністративне правопорушення вчинюється за наслідками адміністративного проступку. Зазначені дії закріплюються складанням протоколу, що є єдиною підставою для розгляду адміністративної справи про будь-яке правопорушення. Інші документи не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, але на їх основі може бути складено протокол.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 року № 1376, положення якої розповсюджуються і на патрульну поліцію як структурний підрозділ Національної поліції.

Згідно частини 1 статті 254 КУпАП та пункту 1 Інструкції лише про вчинення адміністративного правопорушення уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом, на якому проставлено відповідні серія і номер (п. 5 Інструкції).

Протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 8 Інструкції).

Відповідно до пункту 9, при складанні Протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

-у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

-у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

-у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім'я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

-у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

-у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

-у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

-у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Також при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 11 Інструкції).

Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами (п. 12 Інструкції).

Особі, стосовно якої складається протокол, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу окремо, про що робиться запис у протоколі (п. 13 Інструкції).

До протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи) (п. 15 Інструкції).

Як вбачається із матеріалів справи патрульними не в повній мірі дотримано вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 та не надано до адмінсправи в повній мірі доказів для повного, всебічного та об»єктивного розгляду справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.15р. № 1395 (далі - Інструкція).

Ця Інструкція розроблена відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законів України "Про центральні органи виконавчої влади", "Про дорожній рух", "Про Національну поліцію", постанов Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 року № 314 "Про утворення деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ", від 17 грудня 2008 року № 1086 "Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення", від 17 грудня 2008 року № 1102 "Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках", від 17 грудня 2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду"

Розділом ІІ Інструкції передбачено, що Протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Розділом ІХ Інструкції передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України від 09.11.2015р. №1452/735 (далі - Інструкція) визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно пункту 2 Інструкції Огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 Інструкції передбачено, що Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Оскільки законодавчо встановлені гарантії дотримання вимог Інструкції, а порушення цих вимог має наслідком недійсність результатів, вбачається, що адміністративний матеріал повинен бути доопрацьований, із внесенням до нього всіх необхідний відомостей, про що описано вище, в іншому випадку не можливо встановити дотримання патрульними поліцейськими вимог Інструкції та достовірність результатів огляду, відповідно. У іншому випадку суд буде позбавлений можливості винести постанову по справі із суворим дотриманням принципу законності.

Згідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Також, крім вищевикладеного, при доопрацюванні даного адміністративного матеріалу необхідно з»ясувати чи було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, якщо поліцейські були впевнені, що особа керує ним в стані сп»яніння, чи не було порушено її право на захист, чи її дії не були такими які вчинялись в межах крайньої необхідності відповідно до п.4 ст. 247 КУпАП щодо малолітноьї дитини яка перебувала вдома, які причини стали перепоною для проходження огляду в ПОНД на стан сп»яніння.

Вказані обставини мають суттєве значення для розгляду справи, оскільки саме протокол про адміністративне правопорушення є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за певною частиною статті КУпАП.

Наведені обставини унеможливлюють у відповідності до ст. 245 КпАП України розглянути даний адміністративний матеріал всебічно, повно та об'єктивно та з'ясувати усі обставини справи, у зв`язку з чим матеріали даної адміністративної справи належить повернути органу, який склав протокол, для належного дооформлення.

Керуючись ст. ст. 256, 280 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України направити до Управління патрульної поліції у м.Полтаві для належного оформлення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак