Номер провадження: 33/785/1417/18
Головуючий у першій інстанції Старіков О.О.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2017 року відносно:

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ісаєво, Миколаївського району, Одеської області, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за протоколом серії АП2 №009045 від 20.11.2016 року, на підставі ст. 38 КпАП України закрито.

Крім того, тією ж постановою суду ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом серії АП2 №009955 від 07.12.2016 року) та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови суду 1-шої інстанції, 20.11.2016 року, о 02 год. 05 хв., ОСОБА_4, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Прохорівська у м. Одесі, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння згідно тесту на виявлення стану алкогольного сп'яніння Drager. За даним фактом співробітниками управління поліції м. Одеси відносно ОСОБА_4 складено протокол серії АП2 №009045 від 20.11.2016 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Крім того, 07.12.2016 року, о 02 год. 20 хв., ОСОБА_4, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Дальницька у м. Одесі, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння згідно тесту на виявлення стану алкогольного сп'яніння Drager. За даним фактом співробітниками управління поліції м. Одеси складено протокол серії АП2 №009955 від 07.12.2016 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 зазначив, що з оскаржуваною постановою не згодний, з таких підстав:

- при розгляді справи, ним як захисником ОСОБА_4 неодноразово ставилось питання щодо встановлення психічного стану останнього, у зв'язку з тим, що мається відповідь з Одеського обласного психоневрологічного диспансеру від 18.01.2017 року про те, що ОСОБА_4 знаходиться на стаціонарному лікуванні в даному закладі та судом першої інстанції не було встановлено чи знаходився він під час скоєння правопорушень, а також на теперішній час в стані осудності та взагалі чи підлягає він притягненню до відповідальності.

Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_2просить скасувати постанову суду та прийняти нову, згідно якої повернути матеріали адміністративних справ до підрозділу патрульної поліції Одеської області з метою встановлення факту осудності ОСОБА_4.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене 14.09.2018 року ОСОБА_4 не з'явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з тим, в судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене 28.09.2018 року ОСОБА_4 також не з'явився, причини не явки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка, наявна в матеріалах справи. Будь-яких клопотань від ОСОБА_4 про відкладання розгляду справи не надійшло.

В судовому засіданні апеляційного суду від 16.05.2017 року захисник ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, натомість, в подальшому в судові засідання не з'являвся, повідомити його про дату та час судового розгляду не надалось можливим, оскільки засоби зв'язку, які містяться в реєстрі адвокатів, на тули зазначені в його клопотаннях не працюють.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_4 по не з'явленню до суду свідчить про зловживання наданими йому процесуальними правами та на затягування розгляду справи. Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд 1-ої інстанції мотивував протоколами про адміністративне правопорушення АП2 №009045 від 20.11.2016 року та АП2 №009955 від 07.12.2016 року, наявними у матеріалах справи результатами тесту на стан алкогольного сп'яніння; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння; поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Під час апеляційного розгляду справи були повторно досліджені докази, а саме по правопорушенню, яке мало місце 20.11.2016 року:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №009045 від 20.11.2016 р. (а.с. 4);

- результати застосування спеціального приладу Drager від 20.11.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено 1.67‰ алкоголю та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів (а.с. 2, 5);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 6, 7);

Щодо правопорушення, яке мало місце 07.12.2016 року досліджено наступні докази

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №009955 від 07.12.2016 р. (а.с. 13);

- результати застосування спеціального приладу Drager від 07.12.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено 0.65‰ алкоголю та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів (а.с. 11, 15);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 16, 17).

При цьому, 02.03.2016 року постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси Старікова О.О. вищевказані справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 об'єднані в одне провадження.

Відповідно до приписів п.п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд 1-ої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Приймаючи рішення щодо вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке мало місце 20.11.2016 року суддя вірно послався на приписи ст. 38 КУпАП та обґрунтовано прийняв рішення щодо закриття провадження по справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення стягнення.

Разом з тим, закриваючи провадження по справі, суд визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке мало місце 20.11.2016 року, чим вийшов за межі строків накладення адміністративного стягнення, у зв'язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зміни постанови суду 1-ої інстанції в цій частині.

Накладаючи на ОСОБА_4 стягнення за вчинення правопорушення, яке мало місце 07.12.2016 року, суд 1-ої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

До того ж, ОСОБА_4 та його захисником не оспорювався сам факт вчинення правопорушення, та до суду апеляційної інстанції доказів на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення не надали. Крім того, сам ОСОБА_4 був згоден з результатами застосування газоаналізатора «Drager», свідченням чого є його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводу захисника про не з'ясування судом 1-ої інстанції осудності ОСОБА_4 та взагалі, чи підлягає він притягненню до відповідальності, суд вважає його слушним, оскільки, судом 1-ої інстанції були направлені запити до відповідних установ, на які вказував захисник, однак, не дочекавшись відповіді, 02.03.2017 року судом було постановлено рішення.

Однак, в суді апеляційної інстанції, процесуальні права ОСОБА_4 були відновлені, шляхом призначення 16.05.2017 року, за клопотанням захисника, судової амбулаторної психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_4

Так, відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №269 від 21.06.2017 року ОСОБА_4 на дату притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме 20.11.2016 та 07.12.2016 року, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки не страждав, у зв'язку з чим він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними… За своїм психічним станом може приймати участь у судовому розгляді. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

У зв'язку з вищевикладеним, апеляційний суд вважає довід апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 щодо неосудності ОСОБА_4 в момент скоєння адміністративних правопорушень є безпідставними.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_4 адміністративне стягнення, суд першої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами характером, ступенем суспільної небезпеки та тяжкістю вчиненого правопорушення.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі - відсутні, проте постанова суду підлягає зміні з підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст. 7, 33-36, 251, 266, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2017 року про накладення на ОСОБА_4 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП - змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови обставину щодо визнання винуватим ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за протоколом серії АП2 №009045 від 20.11.2016 року.

В решті постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца