Справа № 551/698/18
Номер провадження3/541/560/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі судді: Куцин В.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

прокурора Жиліна А.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миргорода Полтавської області адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавського управління Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Полтавській області Національної поліції України про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент вчинення правопорушення працюючого суддею Шишицького районного суду Полтавської області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер не встановлений, до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №169 про адміністративне правопорушення, складеного 17.07.2018 оперуповноваженим відділу УЗЕ в Полтавського управління ДЗЕ Національної поліції України, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3, зазначено, що ОСОБА_2, будучи суддею Шишацького районного суду Полтавської області, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 несвоєчасно, без поважних причин, після дня припинення такої діяльності (29 травня 2018 року), а саме 09.06.2018 умисно подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе в скоєнні правопорушення не визнав, суду пояснив, що наміру на скоєння правопорушення він не мав. Подати декларацію в день звільнення 29 травня 2018 року він не мав можливості, оскільки інформація про зобовязання перед банківською установою йому була надана лише 14 червня 2018 року. Наміру ухилятися від подання декларації він не мав, оскільки самостійно добровільно подав декларацію після отримання всієї необхідної для подання інформації. Крім того підтримав письмові заперечення, де зазначав, що час виявлення правопорушення 17.07.2018 року не відповідає фактичним даним які містяться в матеріалах справи, оскільки інформації яка була надана органу яким складено протокол про вчинення ним правопорушення на запити останнього датована червнем 2018 року, отже факт несвоєчасного подання декларації був виявлений значно раніше. Крім того виявлення цього факту було можливе 29 травня 2018 року в день його звільнення. Вказував, що протокол був складений без дотриимання Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки повідомлення із НАЗК про виявлене порушення матеріали справи не містять. Просив закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.

Прокурор Жилін А.С. вважав, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується доказами наявними у матеріалах справи, отже він повинен нести відповідальність за його вчинення відповідно до вимог закону.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 13 серпня 2002 року № 712/2002 ОСОБА_2 призначено строком на пять років на посаду судді Шишацького районного суду Полтавської області.

Наказом начальника Полтавського обласного управління юстиції № 143-К від 04.09.2002, на підставі Указу Президента України № 712/2002 від 13.08.2002, ОСОБА_2 був призначений на посаду судді місцевого Шишацького районного суду вперше, у межах пятирічного строку.

Постановою Верховної Ради України від 10 квітня 2008 року № 261-VI ОСОБА_2 обрано суддею Шишацького районного суду Полтавської області безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя України від 29.05.2018 №1546/0/15-18 , у звязку з поданням заяви про відставку 18.05.2018, ОСОБА_2 звільнено з посади судді Шишацького районного суду Полтавської області.

Згідно з наказом Шишацького районного суду Полтавської області від 29.05.2018 № 03-ОС, суддю Шишацького районного суду Полтавської області Колоса Ю.А. звільнено, в звязку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до відповіді Шишацького районного суду Полтавської області від 23.06.2018 №6/248/18 ОСОБА_2 отримав трудову книжку в день звільнення, а саме 29.05.2018.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (за текстом - Реєстр), декларація особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) ОСОБА_2 зареєстрована в Реєстрі лише 09.06.2018 о 17 год 16 хв. (яка перебуває у відкритому публічному доступі на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції).

Отже правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності, могло бути виявлене органом, який у межах своєї компетенції здійснює заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень 09 червня 2018 року.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Частиною 1 статті 1726 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Диспозицією ст.. 172-6 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об'єктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення, яка має активну форму прояву , є несвоєчасне подання без поважних причин декларації. Диспозиція ст. 172-6 ч.1 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно- правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно- правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Крім того, в ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим, у випадках, передбачених ч.2 ст.45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін законодавцем не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суд також бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», яким визначено концепцію якості закону з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, що знайшло своє відображення також у п.4.1Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, де відзначається принцип правової визначеності, який означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки". А, як вище зазначав суд, частиною 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції» не встановлений кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи, які припинили здійснення діяльності зобов'язані подати декларацію, тобто суд вважає у даному випадку особа позбавлена змоги відокремити правомірну поведінку від протиправної.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 1726 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, отже вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки в його діях відсутній умисел на несвоєчасне подання електронної декларації особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави, шляхом заповнення відповідної електронної форми декларації на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобіганеня копупції передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути відкритим, а відкрите підлягає закриттю, якщо в діях правопорушника відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що провадження у даній справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 1726 ч. 1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в апеляційний суд Полтавської області, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_4