Справа № 354/578/18
Провадження № 33/779/414/2018
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Іванов А. П.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою (далі АС), на постанову судді Яремчанського міського суду від 26 липня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві ) грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 27.06.2018 року о 22 год. 10 хв. в м. Яремче по вул. Свободи, керував автомобілем марки Шевроле Ніва реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився у присутності свідків, тим самим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Крім цього, суддя першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист та можливості подання доказів.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, а постанову судді Яремчанського міського суду від 26 липня 2018 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що дійсно у вказаний в протоколі даті та час керував автомобілем, його друг ОСОБА_3, який і являється власником вказаного транспортного засобу. Вказаний друг доставив його на своєму автомобілів м. Яремче до супермаркету «Вопак» для покупок. Знаходячись вже біля вказаного супермаркету, до нього підійшли працівники поліції та запропонували йому пройти з ними до відділення поліції для дачі пояснень, яке знаходилось на відстані приблизно 500 метрів. У відділенні поліції на пропозицію поліцейських він відмовився підписувати будь-які документи, оскільки жодного правопорушення не вчиняв. Окрім цього, зазначив, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння як на місці зустрічі з ним, так і у мед закладі. Вони складали якісь документи, однак, які саме не бачив. Про те, що поліцейські тоді склали на нього протокол за те, що він нібито керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від такого огляду, він дізнався 07.08.2018 року із надісланого копії протоколу та постанови про притягнення його до адмінвідповідальності, яке згодом принесла до його помешкання його матір, яка проживає за іншою адресою.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 повністю підтвердив доводи ОСОБА_2 Окрім цього, пояснив, що у вказаний в протоколі час і місці, дійсно керував своїм автомобілем марки Шевроле Ніва реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Яремче. ОСОБА_2 знаходився у автомобілі, як пасажир. Доставивши ОСОБА_2 до супермаркету, він відхав автомобілем до своєї дружини. Коли повернувся до свого автомобіля, то ОСОБА_2 вже не було там. Пізніше дізналися, що він знаходиться у відділенні поліції. Підтвердженням, що у нього є у власності транспортний засіб марки « Шевроле Ніва» свідчить долучена ним копія свідоцтва про право власності.

В судове засідання 21.09.2018 року ОСОБА_2 не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просить скасувати постанову, а провадження закрити; заслухавши пояснення свідка; перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи в суді і прийнятті рішення, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього ж Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався, а тому винесена ним постанова, є незаконною, яку слід скасувати.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Покликання ОСОБА_2 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, оскільки спростовуються доказами, перевіреними під час апеляційного розгляду.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладенні стягнення на ОСОБА_2, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

З оскаржуваної постанови судді не вбачається, що він дійсно досліджував наявні в матеріалах справи докази і чи дав їм належну правову оцінку. Також у вказаній постанові відсутні будь-які пояснення щодо вказаного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено тільки про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак, будь-яких інших об'єктивних доказів щодо керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння вказаний протокол не містить. Також в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення про відомі обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 279399 від 27.06.2018 року та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від такого огляду.

Зміст викладених обставин адміністративного правопорушення у протоколі, не узгоджується з сукупністю інших доказів по справі, які були предметом перевірки під час апеляційного розгляду. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 стверджував, що він дійсно перебував в той час в стані алкогольного сп'яніння, однак не керував будь-яким транспортним засобом вказаним у протоколі.

Пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 дійсно не керував транспортним засобом, апеляційний суд визнає його достовірним доказом, і таким, що повністю узгоджується з наявними в матеріалах справи іншими доказами.

Будь-яких інших доказів, які б об'єктивно свідчили про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у справі відсутні і не здобуто під час апеляційного розгляду. В той же час, відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. З огляду на зміст п. 1.10 ПДР та зміст ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2 в даній конкретній ситуації неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи,письмові пояснення свідків не містять достовірних відомостей, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом. Поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення, пояснення від ОСОБА_2 не відбирав та не роз'яснював йому права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вважаю доводи апеляційної скарги про те, що суд не вжив вичерпних заходів для з'ясування обставин справи та дії особи, що притягалась до адміністративної відповідальності, є слушними. Висновки судді першої інстанції щодо обставини події, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони спростовуються доказами, перевіреними під час апеляційного розгляду. Крім цього, згідно довідки, виданої на ім'я ОСОБА_2, останній не мешкає за тією адресою, що вказана в протоколі про адмінправопорушення, а тому він не зміг бути присутнім в судовому засіданні при розгляді його справи по суті.

Таким чином, вважаю, що по даній справі вчинення адміністративного правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом, а саме факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому приходжу до висновку, про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу. З урахуванням встановленого, вважаю, що будь-яких достовірних доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, як це зазначено в протоколі та постанові судді, під час апеляційного розгляду справи не здобуто.

Зібрані по справі докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 279399 та пояснення вказаних в ньому свідків, апеляційний суд визнає недостовірними, оскільки їх зміст не відповідають встановлених по Закону формі та встановленим фактичним обставинам справи, під час апеляційного розгляду, а тому оскаржувану постанову судді слід скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, АС ОСОБА_2підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Яремчанського міського суду від 26 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк