ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Колесник С.А.,

при секретарі - Ашрафовій І.Р.,

за участю прокурора Мацегори В.О.,

адвоката - ОСОБА_1,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова матеріал, який надійшов з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Харківській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, головного державного інспектора митного поста «Щербаківка», зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

встановив:

23.08.2018 року відносно головного державного інспектора митного поста «Щербаківка» Харківської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки нНаціональної поліції України ОСОБА_3 складено протокол № 361 про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_2 перебуваючи на посаді головного державного інспектора митного поста «Щербаківка» Харківської митниці Державної фіскальної служби, будучи згідно з підпунктом «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, субєктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, 07.12.2017 ОСОБА_2, отримала кредит в ПАТ "Креді ОСОБА_4" у сумі 205 100 гривень що перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону була зобовязана повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 17.12.2017. Проте в порушення вимог зазначеної статті повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК не подала.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її адвокат ОСОБА_1 проти складеного протоколу заперечували, посилаючись на те, що законодавством України не передбачено віднесення отриманих кредитних коштів до складу доходу субєкта декларування, у звязку із чим у ОСОБА_2 не виникло обовязку повідомляти Національне агентство про суттєві зміни майнового стану, а тому, на їх погляд, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.172-6 КУпАП, на підставі чого просили закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколі, просив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, посилаючись при цьому на Роз»яснення НАЗК (п.64-2) та те, що ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з дня отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката та прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виходячи при цьому з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до наказу Державної фіскальної служби України Харківської митниці ДФС «Про переведення» від 23.02.2016р. №77-о працює головним державним інспектором митного поста «Щербатівка» Харківської митниці ДФС, та відповідно до Закону України від 10.12.2015р. №889-VIII «Про державну службу» відноситься до категорії «В».

07 грудня 2017р. ОСОБА_2, на підставі Договору купівлі-продажу автомобіля №МК-00305 від 05.12.2017р., придбала транспортний засіб MAZDA 3HB 2017 року загальною вартістю 543510,00 грн. Частина коштів у розмірі 324000,00 грн., що були витрачені на придбання транспортного засобу, отримані ОСОБА_2 у подарунок від ОСОБА_5. Іншу частину вартості транспортного засобу було сплачено за рахунок кредитних коштів, отриманих від ПАТ «КредіАгріколь Банк» на підставі Кредитного договору №1/3216674 від 07.12.2017р., що підтверджується довідкою банківської установи від 03.09.2018р.

У відповідності до вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року за №1700-VII (далі за текстом ОСОБА_6 №1700-VII) ОСОБА_2 10.12.2017р. повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції (далі за текстом Національне агентство) про суттєву зміну майнового стану, а саме про отримання подарунку у розмірі 324 000,00 грн. та придбання транспортного засобу MAZDA 3HB 2017 року, шляхом направлення повідомлення про суттєві зміни.

Дана інформація прийнята Національним агентством, внесена до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднена на офіційному веб-сайті Національного агентства. Копії такого повідомлення надавалися сторонами та містяться в матеріалах справи. Сторони не заперечували факту надання такого повідомлення про суттєву зміну майнового стану.

ОСОБА_2 не складала та не направляла повідомлення про суттєві зміни майнового стану в частині отримання останньою кредитних коштів від банківської установи у розмірі 201 098,00 грн., оскільки не вважала, що такі кошти є доходом.

Разом з тим, саме за неподання ОСОБА_2 до Національного агентства повідомлення про суттєві зміни майнового стану в частині отримання останньою кредитних коштів від банківської установи у розмірі 201 098,00 грн. оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3 було складено протокол №361 від 23.08.2018р., яким передбачено вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, за яке передбачена відповідальність згідно з вимогами ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В протоколі № 361 від 23.08.2018р., з посиланням на положенням п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України, зазначено, що отримання кредитних коштів від фінансової установи є доходом службової особи, а тому у відповідності до ч.2 ст.52 Закону №1700-VII у службової особи виникає обовязок повідомляти Національне агентство про суттєві зміни майнового стану.

Суд не погоджується з такою позицією контролюючого органу, виходячи при цьому з наступного.

Положеннями ч.2 ст.52 Закону №1700-VII передбачено, що у субєкта декларування виникає обовязок повідомлення Національне агентство про суттєві зміни майнового стану лише у разі отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів.

ОСОБА_6 №1700-VII не містить визначення доходу, однак у ст.46 даного Закону наводяться відомості, що мають вказуватися у декларації із виділенням окремих розділів такої декларації. Серед інших, окремо виділяється розділ «доходи» (п.7 ч.1 ст.46 ОСОБА_6 №1700-VII ) та «фінансові зобовязання» (п.9 ч.1 ст.46 ОСОБА_6 №1700-VII).

До отриманих (нарахованих) доходів Законом віднесено доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

Разом з тим, до фінансових зобовязань віднесено отримані кредити, позики, зобовязання за договорами лізингу, розмір сплачених коштів в рахунок основної суми позики (кредиту) та процентів за позикою (кредиту), зобовязання за договорами страхування та недержавного пенсійного забезпечення, позичені іншим особам кошти.

Таким чином вбачається, що Законом №1700-VII не передбачено, що кредит відноситься до доходу.

Також суд звертає увагу на безпідставність посилання контролюючого органу на положення п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України з наступних підстав.

Згідно п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Отже серед переліку видів доходів Податковим кодексом України не передбачено такого виду доходу, як отримання кредиту.

Ні в протоколі №361 від 23.08.2018р., ні прокурором під час судового засідання не зазначено конкретного підпункту п.14.1 ст.14 ПК України яким передбачено, що кредит є доходом субєкта декларування.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що більш детально визначення поняття дохід для фізичних осіб та його окремих видів наведено і врегульовано положеннями ст.164 ПК України, у відповідності до яких, кредитні кошти також не визнаються доходом.

З викладених вище положень вбачається, що чинним законодавством України не передбачено віднесення кредиту до складу доходів субєкта декларування, а тому посилання контролюючого органу на положення Податкового кодексу України є необґрунтованим.

Щодо розяснень Національного агентства на якому наполягав представник прокуратури та долучив до матеріалів справи витяг з такого розяснення, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.11 Закону №1700-VII передбачено, що до повноважень Національного агентства належать, зокрема, надання розяснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

Разом з тим, положеннями Закону №1700-VII не передбачено загальнообовязковості таких розяснень чи можливості набуття ними статусу нормативно-правового акту або підзаконного нормативно-правового акту. Дана обставина виключає можливість притягнення особи до відповідальності за не виконання розяснень Національного агентства.

Суд також зауважує, що як вбачається з аналізу електронної версії розяснень, положення п.64-2, на які посилався представник прокуратури, було доповнено лише 02.02.2018р. на підставі рішення Національного агентства № 118.

Так, п.3 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 2 лютого 2018 року № 118 «Про затвердження Змін до Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю» передбачено доповнення Розяснень новим запитанням 64-2 відповідного змісту. Тому ОСОБА_2 не могла знати про такі розяснення, у звязку із тривалою різницею у часі між отриманням кредиту та надання відповідних розяснень Національним агентством.

У відповідності до положень ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.2 ст.172-6 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням є неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Безпосередньо положеннями ч.2 ст.52 Закону №1700-VII передбачено, що субєкт декларування зобовязаний повідомляти Національне агентство про суттєву зміну майнового стану лише у разі отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Положеннями ч. 3 ст.62 Конституції України передбачено що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що кредит не є доходом в розумінні положень Закону №1700-VII та Податкового кодексу України, у звязку із чим у ОСОБА_2 не виникло обовязку повідомляти Національне агентство про суттєву зміну майнового стану, а отже в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2, 24.07.1975 року складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя С.А.Колесник