Єдиний унікальний номер 233/3656/18 Номер провадження 33/775/365/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Пащенко А.О.,

прокурора Чередниченка Р.В.,

захисника ОСОБА_1,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, який має вищу освіту, вдівця, працюючого на посаді технічного директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначене адміністративне стягнення у виді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_2, згідно наказу № 48-к від 13 травня 2016 року, переведено на посаду технічного директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 Статуту ОКП «Донецьктеплокомуненерго» - обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні Донецької обласної ради та є юридичною особою.

Згідно п.1.4. посадової інструкції, затвердженої генеральним директором ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Р.А. Поляковим, ОСОБА_2, будучи технічним директором підприємства, безпосередньо керує і координує діяльність головних інженерів, начальників відділів, цехів, і служб виробничих одиниць по питанням організації виробництва, організації ремонту і реконструкції котельного обладнання та теплових мереж, вдосконалення та реконструкція виробництва.

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме посадові особи юридичних осіб публічного права…

ОСОБА_2, будучи особою, зазначеною в підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», зобов'язаний у разі суттєвої зміни у майновому стані, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Разом з тим, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, в десятиденний термін не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані про отримання ним 25 вересня 2017 року заробітної плати за основним місцем роботи (винагороду до ювілею) в розмірі 89900 гривень, яке повинен був подати протягом десяти днів, тобто до 05 жовтня 2017 року.

Крім того, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, в десятиденний термін не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані про отримання ним 04 травня 2018 року заробітної плати за основним місцем роботи (відпускні та матеріальна допомога) в розмірі 105 000 гривень, яке повинен був подати протягом десяти днів, тобто до 15 травня 2018 року. Фактично ОСОБА_2 повідомив про суттєві зміни в майновому стані 14 червня 2018 року о 14 годині 06 хвилин.

Згідно з офіційною відповіддю голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н. М. від 02 березня 2017 № 93-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України, щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», співпадає з фактичною датою подання суб'єктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. Апеляційними доводами є невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки відсутня суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме наявність прямого чи непрямого умислу. Про відсутність умислу свідчить факт подання декларації про майновий стан за 2017 рік, в якій він задекларував отриманий дохід. Крім того, здійснення контролю та перевірки декларації належить до виключної компетенції НАЗК. Вказує, що ч.2 ст. 172-6 КУпАП не відсилає до будь-якої галузі права і посилання при її застосування на закон України «Про запобігання корупції» є недопустимим, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, злочини та відповідні покарання повинні бути чітко визначені законом. Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження за відсутності його вини у скоєнні адміністративних правопорушень.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги. ОСОБА_2 пояснив, що отримував заробітну плату двома частинами 21-22 числа та виплата заробітної плати 5-7 числа. Про розмір заробітної плати йому підприємство не повідомляло. З розрахункового листка не вбачається отримання одним платежем достатньої суми необхідної для декларування. В червні 2018 року ознайомлений з інструкцією.

Прокурор просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді вказаної справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, надав належну правову оцінку доказам по справі.

Доводи ОСОБА_2 щодо здійснення контролю та перевірки декларацій належить до виключної компетенції НАЗК є безпідставними. Статтею 255 КУпАП передбачено право органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи окрім інших і за ст. 172-4 - 172-9 КУпАП. Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 2 статтею 251 КУпАП передбачено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, збирання доказів, проведення перевірки по фактам викладеним в заявах та повідомленнях відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Так, для кваліфікації діяння особи за ч.2 ст.172-6 КпАП України необхідним є встановлення саме несвоєчасності подання повідомлення, тобто подання поза строком, визначеним законом або не подання взагалі.

Згідно ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Твердження апелянта про недопустимість посилання на закон України «Про запобігання корупції» не є слушними, оскільки саме вищевказаним нормативним актом визначений десятиденний строк для повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.2 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Вчинення ОСОБА_2 правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП (а.с. 5-10, 49-54), довідкою про виплату грошових коштів за період з лютого 2017 по травень 2018 року (а.с. 28), розрахунково-платіжною відомістю працівників Донецьктеплокомуненерго за травень 2018 року (а.с.63), даними рапорту старшого оперуповноваженого відділу УЗЕ в Хмельницькій області від 12.07.2018 р. про виявлення факту порушення ОСОБА_2 вимог фінансового контролю (а.с. 11, 55). Також, факт не повідомлення НАЗК у десятиденний строк з моменту отримання доходу в розмірі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року не заперечується самим ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на час вчинення правопорушення займав посаду технічного директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Тобто відповідно до п.2 ч.1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на кого поширюється дія цілей цього закону. Згідно довідки №3 від 08.08.2018 року виплата працівникам заробітної плати здійснюється не менше двох разів: аванс - 21-22 числа поточного місяця, заробітна плата 5-7 числа місяця наступного за звітним. Інформування працівників щодо загальної суми їх заробітної плати, розмірах і підстав утримань, суми заробітної плати, що належить до виплат проводиться шляхом видачі розрахункових листів (а.с. 109).

Зібраними доказами по справі в своїй сукупності судом першої інстанції надано належну оцінку з дотриманням положень ст.ст.245, 278, 280 КУпАП.

Доводи апелянта, що в його діях відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адмінправопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки умислу на вчинення адмінправопорушення у нього не було не заслуговують на увагу.

Суб'єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Також, у відповідності до ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

ОСОБА_2 під час працевлаштування повідомлявся про дні отримання заробітної плати, тому повинен знати про розмір нарахованого доходу і мав можливість своєчасно повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Твердження апелянта, що не повідомлення роботодавцем розміру заробітної плати не може бути доказом на підтвердження факту відсутності умислу на вчинення корупційного правопорушення. Крім того, не ознайомлення його із положеннями Закону України «Про запобігання корупції», оскільки жодної інформації та роз'яснень щодо необхідності подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані не містить, є необґрунтованим та не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Обставин, які об'єктивно могли завадити ОСОБА_2 повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, не повідомлено та судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 обґрунтовано визнаний судом першої інстанції винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-6 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: