Провадження № 3/761/86/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, при секретарі Карапетяні А.С., за участю прокурора Савенка Д.Л., особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, українки, громадянки України, працюючої на посаді головного спеціаліста відділу з питань свободи та доступу до публічної інформації управління розвитку інформаційної сфери та європейської інтеграції Державного комітету телебачення та радіомовлення України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 173 від 06 листопада 2017 року, ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», державним службовцем категорії «В» та обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу з питань свободи та доступу до публічної інформації управління розвитку інформаційної сфери та європейської інтеграції Державного комітету телебачення та радіомовлення України, порушила вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 958/29088 від 15 липня 2016 року, зі змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18 серпня 2016 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за № 1153/29283 від 19 серпня 2016 року, а саме: несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 фактично визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП. Разом із цим, звертала увагу суду на те, що вона не мала умислу на вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вчасно не подала через необхідність постійного догляду за близькою особою, яка страждає на низку хронічних захворювань.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора Савенка Д.Л. та Вороніної І.П., суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП визначено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є адміністративним правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу з питань свободи та доступу до публічної інформації управління розвитку інформаційної сфери та європейської інтеграції Державного комітету телебачення та радіомовлення України, є державним службовцем категорії «В» та суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У свою чергу, положенням частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Разом із цим, пунктом 5-1 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», що був доповнений відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» № 1975-VІІІ, передбачено продовжити до 01 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

При цьому, конструктивною ознакою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Вказаний перелік не є вичерпним, а тому поважність причин неподання декларації є оціночним поняттям.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та зважаючи на відсутність у неї прямого умислу на вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, оскільки вона не мала можливості вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через необхідність постійного догляду за близькою особою, яка страждає на низку хронічних захворювань, а також відсутність технічної можливості здійснити подачу декларації, перебуваючи за місцем проживання, що безумовно є поважними причинами пропуску встановленому законом строку на подання такої декларації, суд приходить до стійкого переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-6, 247, 283-285, 287-291 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Мартинов Є.О.