АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, іншого учасника ДТП - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, у апеляційній скарзі інший учасник ДТП ОСОБА_5 просить її скасувати, винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Свої доводи обґрунтовує тим, що постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує на те, що судом першої інстанції при розгляді справи не враховано: швидкість руху потоку транспортних засобів на момент здійснення ДТП, а саме 5-10 км/год;фото з місця ДТП, на яких абсолютно чітко видно, що транспортний засіб Geely МК, р.н. АА06440І, знаходився в своїй полосі руху, а транспортний засіб «Toyota LC Prado» р.н. НОМЕР_2 частково розташований на його полосі; те, що на момент зіткнення його автомобіль не рухався, та відповідно «різко змінити напрямок руху», як зазначено у висновку експерта не міг; в експертному висновку експерт посилається, зокрема, на фото з місця ДТП, але фактично їх не долучено доекспертного висновку та не надано в судовому засіданні.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її представник - захисник ОСОБА_4 заперечили проти апеляційної скарги, вважають постанову суду законною. ОСОБА_3 зазначила, що ДТП трапилося з вини водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_5, який здійснив різкий маневр перестроювання автомобіля зі своєї смуги руху у смугу, по якій рухалася вона, вчасно відреагувати на такий маневр і можливості уникнути ДТП вона не мала.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалам справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Разом з тим, приймаючи рішення у даній справі суд у повному обсязі наведених вимог не виконав.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №179186 від 07 квітня 2018 року, ОСОБА_3 07 квітня 2018 року, керуючи власним автомобілем НОМЕР_2, під час руху по вул. Ак. Єфремова в м. Києві біля будинку №13/1 на порушення вимог п.п. 2.3 б, 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, не вибрала безпечну швидкість руху, та не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення керованого нею автомобіля з автомобілем НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_5, що в свою чергу потягло за собою пошкодження вказаних транспортних засобів.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ст.124 КУпАП.

Визнаючи відсутність в діях ОСОБА_3 порушення вимог п.п. 2.3 б, 12.1 та 13.1 ПДР, а відтак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на її пояснення та висновок судового експерта ТОВ «Українська експертна компанія» ОСОБА_6, які на думку суду спростовують письмові пояснення водія ОСОБА_5

Такий висновок суду вважаю необґрунтованим, оскільки його зроблено без повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та залишено поза увагою порушення ОСОБА_3 п.п. 2.3 б, 12.1 та 13.1 ПДР України.

Відповідно до вимог п. 2.3 б ПДР Українидля забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно положень п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як убачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судове засідання 02 липня 2018 року проведено за участю іншого учасника ДТП ОСОБА_5, зміст його пояснень наданих у суді першої інстанції викладено у постанові, однак при винесенні постанови судом не враховано.

Зокрема, за поясненнями ОСОБА_5 07 квітня 2018 року о 12 год. 40 хв. він здійснював рух на автомобілі НОМЕР_1 по вул. Уборевича (Єфремова) в м. Києві біля станції метро «Академмістечко» у своїй смузі руху зі швидкістю, що не перевищувала 5-10 км/год, перед автомобілем марки Renault, д.н.з. НОМЕР_3. Зупинивши свій автомобіль у зв`язку з щільним рухом інших автомобілів відчув удар в задню частину свого автомобіля, спричинений водієм автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3

Також ОСОБА_5 зазначив, що ДТП сталося через те, що ОСОБА_3 не впевнилася в безпечності маневру розвороту, який вона здійснювала безпосередньо перед ДТП.

Наведені пояснення узгоджуються із даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 07 квітня 2017 року, де зображено місце, де сталося зіткнення автомобілів, яке практично знаходиться у місці розвороту на даній ділянці дороги.

Розміщення на схемі автомобілів, за участю яких сталася ДТП, характер зафіксованих ушкоджень транспортних засобів, а також долучені ОСОБА_5 фотознімки, в сукупності підтверджують його пояснення про обставини ДТП та механізм зіткнення транспортних засобів та вказують на те, що водій автомобіль НОМЕР_2, ОСОБА_3 не врахувала дорожню обстановку, не витримала безпечну дистанцію, чим порушила вимоги п.п. п.п. 2.3 б, 12.1 та 13.1 ПДР.

Висновок №83 експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів НОМЕР_2 та Geely МК, д.н.з. НОМЕР_1 від 08 червня 2018 року, зроблений судовим експерта ТОВ «Українська експертна компанія» ОСОБА_6 необґрунтовано покладено в основу постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_3, оскільки експертиза не призначалася судом згідно положень ст. 273 КУпАП, хоча по даті дослідження проводилося у період розгляду судом справи про адміністративне правопорушення, експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправильного висновку, а експертне дослідження проведено без огляду транспортних засобів та залучення іншого учасника ДТП - ОСОБА_5, пояснення якого у судовому засіданні різняться від вихідних даних, врахованих експертом.

За таких обставин, висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року - скасуванню з винесенням нової постанови, якою слід визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчився строк накладення адміністративного стягнення щодоКомарницької О.В., тому справа підлягає закриттю провадженням у зв'язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року стосовно ОСОБА_3 - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

У судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди , заперечив проти апеляційної скарги, вважає постанову суду законною. У поясненнях зазначив, що він рухався по проїзній частині паркувального майданчику «Епіцентр», під'їхавши до перетину доріг зупинився, і переконавшись в безпечності руху, продовжив його. В цей момент помітив, як на великій швидкості з лівого боку, наближається автомобіль «Рено». Він зупинився, але автомобіль «Рено» зачепив його автомобіль правою стороною, і тому проїхавши ще 10-15 метрів, його автомобіль розвернуло та відкинуло у припаркований автомобіль марки «Ягуар».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7, суддя дотримався вимог ст. 245, 256, 280 КУпАП, та дійшов правильного висновку про те, що в його діях не вбачається порушення вимог п. 10.11 ПДР України, а відтак і ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №726720, ОСОБА_7, 03 січня 2015 року о 16 год. 45 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_6 по вул. Полярна, 20д (паркувальний майданчик «Епіцентр») в м. Києві, у разі коли траєкторії руху перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_7, який наближався до нього з правого боку, внаслідок чого відбулося зіткнення. У подальшому автомобіль НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_7, здійснив зіткнення із стоячим автомобілем «Ягуар - Х-тайп» д.н.з. НОМЕР_8, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_7 порушив п. 10.11 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_7, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги його пояснення, визнав їх правдивими щодо фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вони є логічними та узгоджуються із іншими матеріалами адміністративної справи. Суд дав правильну оцінку схемі ДТП, як доказу по справі та врахував те, що вона складалася за участю учасників ДТП, які засвідчили своїми підписами внесені дані, та зауважень не мали.

Окрім того, судом апеляційної інстанції, за клопотанням представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, призначено судову автотехнічну експертизу, у висновку якої № 5-01/767 від 17 грудня 2015 року, зазначено, що за даних дорожніх обставин, водій автомобіля НОМЕР_7, ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 8.5.1 і розділу 34 ПДР України, а водій автомобіля НОМЕР_6, ОСОБА_7 відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України; водій автомобіля «Черрі-тігго» мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Рено-меган», шляхом виконання вимог п. 8.5.1 і розділу 34 ПДР України; на момент зіткнення з автомобілем «Рено-меган» д.н.з. НОМЕР_6 автомобіль «Черрі-тігго» д.н.з. НОМЕР_7, рухався; в заданій дорожній ситуації, індентером - автомобілем, що наносив удар (занурювався в інший автомобіль) виступив автомобіль НОМЕР_7.

Разом з тим, у даному висновку відсутні будь-які дані, які б вказували на необхідність виконання водієм автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_7 вимог п. 10.11 ПДР України, про порушення якого зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що даний висновок експерта є належним та допустимим доказом, оскільки він науково обґрунтований, зроблений на підставі матеріалів справи, експертів повідомлено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Щодо наявності в діях ОСОБА_7 порушень вимог інших пунктів ПДР України, у тому числі п.12.3 ПДР України, то слід зазначити, що суд розглядає справу лише на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою на те відповідною посадовою особою.

З урахуванням наведеного вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, і підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_11, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити, у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного міста Києва О.С. Юрдига