Справа № 369/4327/18 Головуючий у І інстанції Хрипун С. В.
Провадження № 33/780/541/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 21.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі судді Свінціцької О.П., з участю захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року, якою,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови судді, 07.04.2018 приблизно о 16 годині 55 хвилин водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Mercedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Європейська 35 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того просить викликати до суду та допитати в якості свідків працівників поліції та свідків, які надавали пояснення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 07.04.2018 року приблизно о 17.00 год. він вийшов до свого автомобіля, який стояв недалеко біля його будинку. Невдовзі до нього підїхали працівники поліції та попросили предявити документи, що ним і було зроблено.

При цьому останні його повідомили, що мають підстави вважати, що він перебуває в стані алкогольного спяніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням приладу «Драгер», однак він відмовився у звязку з тим, що не керував автомобілем та проходження огляду за допомогою вищенаведеного приладу було б незаконним, оскільки у всіх газоаналізаторів, за допомогою яких працівники поліції здійснюють огляд на стан алкогольного спяніння, відсутні чинні сертифікати.

Даний факт підтверджується листами Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2017 та 09.01.2018 року, наданих у відповідь на адвокатські запити від 23.10.2017 та 02.01.2018 року.

Вказує і те, що працівники поліції не виконали вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому що не пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі охорони здоровя.

Вказує, що будь-які докази, які б беззаперечно вказували на те, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння в найближчому закладі охорони здоровя після отримання відмови на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки він не був присутній в судовому засіданні через хворобу.

10.05.2018 року його представник ознайомився з матеріалами справи та йому став відомий зміст постанови. В той же день ним був отриманий лист, в якому містився повний текст постанови.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з»явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, доказів поважності причин неявки до суду не надав.

Захисник ОСОБА_3 -адвокат ОСОБА_4»яченко В.В. підтримав подану ОСОБА_3 апеляційну скаргу та доводи, викладені в ній, крім того, пояснив, що працівниками поліції не було дотримано порядку проведення огляду на стан сп»яніння, оскільки, незважаючи на те, що особа відмовилась пройти огляд на стан сп»яніння, працівники поліції зобов»язані були доставити його примусово в медичний заклад і лише в закладі охорони здоров»я особа мала право відмовитись від проведення огляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_4»яченко В.В., свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року є обґрунтованим, так як матеріали справи не містять будь-яких даних про отримання ним копії оскаржуваної постанови відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КУпАП, а відповідно до заяви про ознайомлення з матеріалами справи представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію постанови лише 10.05.2018 року, а відтак, строк на оскарження вказаної постанови пропущений апелянтом з поважних причин.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 022979 від 07.04.2018 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення та в якому відсутні будь які зауваження ОСОБА_3 з приводу обставин, викладених в протоколі, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.04.2018р., в яких він вказував, що їхав по вул. Жовтнева, був зупинений працівниками поліції та зобов»язувався залишити свій автомобіль біля будинку до повного витверезення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які вказували, що вони були запрошені співробітниками поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_3, та в їх присутності вказаний водій відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в закладі охорони здоров»я, про що вони і посвідчили своїм підписом в протоколі, показаннями свідка ОСОБА_6, який є працівником поліції та який складав адміністративний протокол щодо ОСОБА_3, який в суді апеляційної інстанції пояснив, що 07.04.2018р. в м. Вишневе ним був зупинений автомобіль «Мерседес», який виконуючи поворот на вул. Європейську не ввімкнув показчик повороту. При цьому у водія були ознаки алкогольного сп»яніння. На пропозицію пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій ОСОБА_3 відмовився, мотивуючи тим, що він дійсно вживав алкогольні напої, а тому нема необхідності проходити огляд на стан сп»яніння. Після складання протоколу він сів за кермо автомобіля ОСОБА_3 та відігнав його до двору, де живе ОСОБА_3, показаннями свідка ОСОБА_5, яка в суді апеляційної інстанції показала, що вона є працівником поліції, надала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_6, та крім того вказала, що на місці зупинки водій ОСОБА_3 сертифікату на прилад «Драгер» не вимагав, а огляд проходити відмовився, мотивуючи тим, що він дійсно вживав алкогольні напої, а тому вважав, що нема сенсу проходити огляд ні за допомогою «Драгера» ні в лікарні.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом та розміром адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується.

Суд вважає доводи ОСОБА_3 про те, що він не керував автомобілем безпідставними та такими, що направлені на уникнення ним відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вказані доводи спростовуються показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вказували, що автомобіль «Мерседес» під керуванням ОСОБА_3 був зупинений ними за допомогою проблискових маячків на повороті на вул. Європейську у зв»язку з тим, що при здійсненні маневру повороту на автомобілі не був увімкнений показчик повороту. Крім того, як вбачається з особистих письмових пояснень ОСОБА_3 від 07.04.2018р., він вказував, що їхав по вул. Жовтнева, був зупинений працівниками поліції та зобов»язувався залишити свій автомобіль біля будинку до повного витверезення.

Також не ґрунтуються на матеріалах справи доводи захисника про те, що ОСОБА_3 працівники поліції не пропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», оскільки вказані доводи спростовуються доводами апеляційної скарги ОСОБА_3, де він не заперечує того факту, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп»яніння з використанням приладу «Драгер», однак він відмовився.

Не можуть бути підставою для визнання правомірною відмови ОСОБА_3 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп»яніння за допомогою приладу «Драгер» та обставина, що на вказаний прилад відсутній чинний сертифікат, оскільки на місці зупинки ОСОБА_3 не наводив мотивів відмови від такого огляду саме у зв»язку з відсутністю сертифіката, що стверджується матеріалами справи та показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що свідчить про те, що ОСОБА_3 відмовився від проведення огляду безмотивно. Оскільки про відсутність сертифікату ОСОБА_3 було зазначено лише в апеляційній скарзі, тобто вказані мотиви відмови від проходження огляду виникли після складання відповідного протоколу, вказана обставина не може бути підставою для встановлення факту відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що працівниками поліції порушено встановлений порядок проведення огляду.

Так, відповідно до ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_3 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (приладу «Драгер»). Після цього йому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_3 також відмовився, мотивуючи тим, що нема сенсу, оскільки він дійсно вживав алкогольні напої. Вказана обставина стверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Також, та обставина, що ОСОБА_3 відмовився від проведення огляду в медичному закладі стверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

За змістом ч.1 ст. 130 КупАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає, у тому числі, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, працівниками поліції було дотримано встановлений порядок проведення огляду, водій ОСОБА_3 відмовився від проведення такого огляду, чим допустив порушення вимог п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є безпідставними.

Враховуючи викладене, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 рокущодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування не вбачається, у звязку з чим постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 рокущодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька