Справа № 214/1963/18
3/214/1001/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., при секретарі судового засідання Бєліковій О.А., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, працюючого слюсарем-електриком Торговий дім «Дівар», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.03.2018 року о 09.50 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011, р/н М5913ЯА, по автодорозі по вул. 30-річчя Перемоги 2 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, неподалік від електроопори №29/97, не врахував дорожньої обстановки та під час виникнення небезпеки для руху та випередження, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 Після виникнення ДТП, до якої ОСОБА_1 був причетний, останній залишив місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 ПДР України.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 16.03.2018 року він дійсно керував автомобілем марки ВАЗ 21011, р/н М5913ЯА, рухаючись по автодорозі по вул. 30-річчя Перемоги в м. Кривому Розі Дніпропетровської області прямо, без зміни напрямку руху. Приблизно за 3-5 м до повороту на прилеглу територію КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР попереду нього зненацька виїхав автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, водій якого створив йому перешкоду в русі, а відтак і аварійну ситуацію. У той момент він рухався прямо уздовж розподільчої смуги. В результаті зіткнення механічних пошкоджень на його транспортному засобі не було, у звязку з чим на місці пригоди він не зупинився та поїхав далі. Оскільки фактично зіткнення було незначним та відбулося по дотичній, вважав, що самі обставини розцінювати як ДТП підстав немає, а тому поїхав, не допускаючи того, що міг залишити місце ДТП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інший учасник ДТП ОСОБА_2 суду пояснив, що того дня він виїжджав з прилеглої території КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР на автомобілі НОМЕР_1, на головну дорогу пр-ту 30-річчя Перемоги в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. До моменту виїзду на головну дорогу він пропустив транспортні засоби, що рухались по ній, а саме маршрутне таксі, після чого виїхав на дорогу та почав збільшувати швидкість руху. Вже рухаючись по головній дорозі в дзеркала заднього виду він побачив автомобіль марки ВАЗ 21011, р/н М5913ЯА, водій якого рухався з великою швидкістю, маючи намір здійснити його обгін. У звязку з цим він прийняв рух правіше аби не зіткнутись, при цьому водій почав рухатись ще швидше на обгін та раптово прийняв вправо, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Після зіткнення він зупинився, оглянув механічні пошкодження транспортного засобу. Водій автомобіля марки ВАЗ 21011, р/н М5913ЯА, на місці пригоди не зупинився, у звязку з чим він вирішив його наздогнати, аби зупинити та в присутності працівників поліції зафіксувати ДТП. Зазначив, що в момент ДТП дорожнє покриття було сухим, видимість не обмежена. Вважав неспроможними пояснення ОСОБА_1 стосовно не змінювання ним напрямку руху в умовах дорожньої обстановки, що передувала їх зіткненню.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор ПП ОСОБА_3 суду показав, що 16.03.2018 року від іншого екіпажу він отримав повідомлення про ДТП. Прибувши пізніше першого екіпажу на вул. Качалова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, де знаходились автомобілі обох учасників пригоди, було встановлено, що ДТП сталася біля КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР. Оскільки обидва водії покинули місце ДТП, стосовно обох інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП. Схема місця ДТП складалась зі слів водіїв. Свідка ДТП він бачив, одтак останній не заявляв, що він був очевидцем ДТП, а тому пояснення у нього працівники поліції не відбирали.

Суд, враховуючи позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Диспозицією ст.122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1, передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв'язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, встановлено обовязковість наявності двох взаємоповязаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Так, в ході судового розгляду встановлено, а ОСОБА_1 не заперечувався той факт, що 16.03.2018 року о 09.50 год. на автодорозі по пр-ту 30-річчя Перемоги в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відбулося зіткнення автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, з автомобілем марки ВАЗ 21011, р/н М5913ЯА, яким керував він.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_1 після зіткнення на місці пригоди не зупинився та продовжив рух, у звязку з чим з метою фіксації обставин ДТП працівниками поліції він вимушений був його наздоганяти. В той же час, ОСОБА_1 не заперечував, що після зіткнення він не зупинявся.

Однак, доводи ОСОБА_1 стосовно того, що обставини, які мали місце 16.03.2018 року не можна розцінювати як ДТП з огляду на незначність механічних пошкоджень автомобіля, яким керував ОСОБА_2, та відсутність пошкоджень на його транспортному засобі, суд вважає неспроможними, побудованими на його субєктивній оцінці, є свідченням прояву неуваги як учасником дорожнього руху, що не звільняє його від відповідальності, оскільки доведеність факту наявності механічних пошкоджень на автомобілі НОМЕР_1, що ним не заперечувалось, є свідченням того, що ДТП мала місце. Вказані висновки також узгоджуються з п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у ОСОБА_1 умислу на залишення місця ДТП, в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст..24-1 КУпАП; 3) закриття справи.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, підтверджені обсягом наявних доказів, суддя приходить до висновку про доведеність допущення ОСОБА_4 порушення п.2.10 ПДР України, що визначає наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст.33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1, який вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення не визнав, заперечував обставин його вчинення, та з огляду на явно зневажливе його ставлення до встановленого законом порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративних правопорушень, які створюють небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 122-4, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штраф в розмірі 15 (пятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко