Справа№ 640/6479/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" червня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
ОСОБА_1, 12.03.2018 р. о 16 год. 39 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Харкові в районі перехрестя вул. Матюшенко та вул. Шевченко, допустила рух автомобіля заднім ходом, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті ДТП завдано матеріальні збитки, автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.
04.04.2018 р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 073443.
Правопорушник ОСОБА_1, будучи допитаною у судовому засіданні, свою провину не визнала, вважаючи, що в її діях не має порушення ПДР України, оскільки її автомобіль стояв нерухомо. Надала пояснення, аналогічні тим, що знаходяться в матеріалах справи. Вказала, що водій автомобіля НОМЕР_2 гр. ОСОБА_2, винний в даній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки наближаючись з заду вчасно не загальмував.
Свідок ОСОБА_3 будучи допитаною у судовому засіданні, повідомила, що дійсно 12.03.2018 року вона була свідком даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки була пасажиром автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 Вказала про те, що автомобіль НОМЕР_1, стояв перед ними на перехресті на забороняючий сигнал світлофора, після того, як загорівся зелений сигнал світлофора раптово почав рухатись назад, оскільки дистанція була невелика між транспортними засобами і сталося зіткнення.
Суд, вислухавши пояснення правопорушника, свідка ОСОБА_3, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Згідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 10.9 «Правил дорожнього руху», під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Отже, ОСОБА_1 перед початком руху заднім ходом, повинна була виконати норми п. 10.9 «Правил дорожнього руху», при яких мала би можливість уникнути зіткнення з іншим автомобілем.
Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями іншого учасника ДТП водія ОСОБА_2, поясненнями свідка ОСОБА_3
Суд вважає, що докази зазначені вище, перебувають в достатній кількості для визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, пояснення свідка ОСОБА_3 та матеріали даної справи, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та неупередженості.
Суд, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.
Події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.
Доводи водія автомобіля НОМЕР_1 - ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях порушень ПДР, суперечать зібраним у справі доказам, зазначеним вище.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
Помякшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.
У відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля НОМЕР_2 гр. ОСОБА_2, не складався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 124 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -
ОСОБА_1 визнати винною у здійсненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ