АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1613/18 Номер провадження 33/786/1107/18Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_2,

захисника Шеховцова І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шеховцова І.Є. в інтересах порушника ОСОБА_2 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, зареєстрований в АДРЕСА_2, громадянин України, з вищою освітою, одружений, пенсіонер МВС, особа з інвалідністю ІІ групи,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 8 червня 2018 року о 14 год. 30 хв. керував автомобілем «Volkswagen Passat» днз НОМЕР_1 по вул. Коцюбинського, 3, в с. Розсошенці Полтавського району та області з ознаками алкогольного сп'яніння та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді, а провадження щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. При цьому заперечує факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Вказує про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення належним чином сформульованої суті правопорушення.

Стверджує про відсутність адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками сп'яніння.

Звертає увагу на відсутність письмового направлення на огляд у закладі охорони здоров'я.

Наголошує про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення відомостей щодо відмови ОСОБА_2 пройти огляд у закладі охорони здоров'я.

Стверджує про наявність суперечностей в письмових поясненнях свідків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №050724 від 8 червня 2018 року, ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився проходити, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.1).

Викладені в протоколі обставини правопорушення підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснення яких є послідовними та логічними, узгоджуються з відеозаписом події і не містять суперечностей, всупереч твердженням апелянта (а.с.5, 6).

Присутність цих свідків на місці події під час складання протоколу не заперечували і сам порушник та його захисник в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем спростовуються відеозаписом, відповідно до якого саме порушник був за кермом автомобіля «Volkswagen Passat» днз НОМЕР_1, який рухався в полі зору відеокамери поліцейських до моменту зупинки. Інших осіб в цьому автомобілі не було.

Всупереч твердженням апелянта, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

При цьому протокол містить, зокрема, відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння) та нормативний акт (п.2.5 Правил дорожнього руху України), який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції не було вручено письмового направлення на огляд у закладі охорони здоров'я в даному випадку не спростовують висновки судді про винуватість ОСОБА_2, оскільки він взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров'я. Обставини такої відмови зафіксовані на відеозапису з нагрудної камери поліцейських.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника Шеховцова Ігора Єгоровича, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Костенко В.Г.