Номер провадження: 33/785/1342/18
Номер справи місцевого суду: 494/884/18
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області: Громік Р.Д.

за участі правопорушника: ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 31 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, стягнено судовий збір у розмірі 352,40 гривень,

В С Т А Н О В И В:

До Березівського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що 24 червня 2018 р. о 13 год. 40 хв. в с. Жовтнівка по вул. Дачна ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Постановою судді Березівського районного суду Одеської області від 31 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, стягнено судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить замінити захід стягнення у розмірі, встановленому на розсуд суду.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що транспортний засіб не перебував у русі, таким чином працівник поліції не зупиняв його, не пояснював причину зупинки, чим порушив п. 1-9 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», яким визначено вичерпний перелік випадків, які дають право співробітнику поліції зупинити транспортний засіб, а тому ОСОБА_2 розгубився, почав нервувати, так як мав погане самопочуття, а тому не міг пояснити свій стан.

Вивчивши доводи поданої скарги, заслухавши правопорушника, який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справ, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до ч.1 ст.130 КпАП України керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння - є підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні у суді першої інстанції правопорушник винним себе не визнав і пояснив, що алкоголь не вживав, але напередодні пив квас, крім того, повністю не згоден з протоколом медичного огляду, так як в трубці, яку йому дали продути в лікарні, не виключено, що вже був запах якогось алкоголю; при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимушений був підписати його, так як їхати треба було по сімейним справам терміново, а автомобіль могли б поставити на арештмайданчик,

Допитаний свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що саме він склав протокол про адміністративне правопорушення, так як у ОСОБА_2 чув запах з порожнини рота.

Вислухавши пояснення правопорушника, свідка та розглянувши матеріали адміністративної справи, суд першої інстанції вірно вважав, що факт скоєння порушення підтверджується протоколом №429911 від 24 червня 2018 р. та матеріалами справи.

Обставини що пом'якшують або обтяжують вчинене не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції вірно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та вважає за можливе визначити адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами та штрафу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом на підтвердження доводів, які зазначені у апеляційній скарзі, не надано жодного належного та допустимого доказу. Крім того у прохальній частині апеляційної скарги заявлено клопотання щодо зміни заходу стягнення у розмірі, встановленому на розсуд суду, тобто фактично ОСОБА_2 визнав обставини справи.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що автомобіль використовується у робочих цілей не знайшло свого підтвердження, оскільки у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 зазначив, що не працює.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_2 був присутній у судовому засіданні у суді першої інстанції, однак не надав суду відомості, що характеризують його особу, а тому у суду не було можливості їх врахувати.

Справа розглянута в межах 3 місячного строку притягнення до відповідальності і підстав для закриття справи не вбачається.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 31 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.Д. Громік