АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2018 року, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить постанову суду скасувати, а справу закрити на підставі п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП України.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права за відсутності ОСОБА_4, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка в день винесення постанови судом першої інстанції знаходилася у відрядженні, про що завчасно повідомила суд, шляхом подання через канцелярію захисником відповідного клопотання від 15 червня 2018 року про відкладення розгляду справи.

Вказує на те, що постанова підлягає скасуванню з таких підстав: від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння апелянт не відмовлялася, у протоколі висловила незгоду з підозрою поліцейського; порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта; водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами, свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП; суд не викликав і не допитав свідків в судовому засіданні, у зв'язку з чим, їх письмові пояснення не можна вважати доказами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, якій підтримав апеляційну скаргу, приходжу до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Як установив суд, ОСОБА_4 04 червня 2018 року о 01 год. 05 хв. рухаючись по вул. Героїв Сталінграда в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1 перебувала з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (порушення координації рухів), порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_4 відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №139907 від 04 червня 2018 року, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6,рапортом інспектора поліції ОСОБА_7, відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, оглянутим в суді апеляційної інстанції.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ &q?га;Про Національну поліцію&q?ро;, наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них&q?уп; та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 &qu4.;Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних&q?еє; чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини викладені у протоколі та постанові суду, у томі числі відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, а саме з використанням спеціальних технічних засобів та у медичному закладі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 вважаю, що вони є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Зокрема, щодо безпідставності зупинки транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, то слід зазначити, що підставою зупинки автомобіля послужило порушення швидкісного режиму та не включення показників повороту при здійсненні маневрування, що підтверджується даними рапорту інспектора поліції ОСОБА_8 від 04 червня 2018 року(а.с.4)

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки сп'яніння у ОСОБА_4, є необґрунтовані, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення від 04 червня 2018 року серії БД№ 139907 убачається, що ОСОБА_4 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (порушення координації рухів), порушення мови, що узгоджується з ознаками сп'яніння визначеними у п.3 р.1 Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Твердження апелянта про незгоду з проходженням огляду не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено саме за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

За таких обставин, постанова Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, залишити без задоволення, постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/2652/2018 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Васалатій К.А.