Справа № 357/7830/18
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бобкова Н. В. ,

при секретарі Сінчук С. Л.,

за участю прокурора Шурашкевич Г.М. .,

розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Київській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця . ОСОБА_2 області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП:НОМЕР_1, працюючого старшим державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного посту «Південний термінал» ОСОБА_2 митниці ДФС, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

на підставі ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного посту «Південний термінал» ОСОБА_2 митниці ДФС, будучи державним службовцем категорії «В» та маючи спеціальне звання - радника податкової та митної справи III рангу, являючись субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону, примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у зв'язку з отриманням 24.01.2017 доходу від продажу власного майна (транспортного засобу) в сумі 198262 гривні 14 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно у його власності з 2009 року був автомобіль марки HYUNDAI моделі TUCSON, який він відчужив громадянину ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу 3244/2017/301910 від 24.01.2017 р. та отримав кошти в сумі 198262,14 грн. однією сумою, однак письмо не повідомив про суттєві зміни в майновому стані НАЗК, оскільки вважає, що вимоги Закону не порушив.

Отримання коштів від продажу автомобіля, на його думку, не являється отриманням доходу, оскільки він продав автомобіль за ринковою ціною і в цьому випадку просто відбулася заміна одного вида майна (автомобіля) на інший (грошові кошти), а тому зміни майнового стану не вбачає.

Крім того вказав, що відповідну перевірку обставин у справі проведено неуповноваженою особою представником не уповноваженого на перевірку органу, що є підставою для визнання доказів у справі недопустимими.

Просив провадження у справі закрити

Прокурор в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 підлягає відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки останній, являючись суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, примітки до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону, пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 р. №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 р. №3, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у звязку з отриманням 24.01.2017 р. доходу від продажу автомобіля в сумі 198262,14 грн., чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 р. №236 Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з Положенням про ОСОБА_2 митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС, ОСОБА_2 митниця ДФС є територіальним органом Державної фіскальної служби, який підпорядковується Державній фіскальній службі.

Наказом ОСОБА_2 митниці ДФС від 29.09.2016 р. №652о ОСОБА_1 з 30.09.2016 р. переведено на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного посту «Південний термінал» зазначеної митниці.

Згідно з наказом ОСОБА_2 митниці ДФС від 17.06.2016 р. №446о ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу».

Відповідно до п.341.1 ст.341 Податкового кодексу України, служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров'я, освітнім рівнем та віком громадян України, що повязана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.342.1 ст.342 Податкового кодексу України, посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка мас освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України.

Відповідно до п.342.4 ст.342 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну службу» посада державної служби визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обовязками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього закону.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про державну службу» посада старшого державного інспектора відділу митного оформлення №З митного посту «Південний термінал» ОСОБА_2 митниці ДФС відносяться до категорії «В» посад державної служби.

ОСОБА_4, будучи старшим державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного посту «Південний термінал» ОСОБА_2 митниці ДФС, є державним службовцем категорії «В».

07.04.1999 р. ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця.

ОСОБА_1 письмово попереджено про відповідальність за вчинення корупційних або повязаних із корупцією правопорушень.

Отже, ОСОБА_4, будучи державним службовцем, був належним чином попереджений про встановлені Законом обмеження.

Відповідно до пункту 14 ч.1 ст.1 Закону, субєкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абз.10 ст.1 Закону правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.65 Закону за вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.5 ст.32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом.

Згідно з підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст.172-6 КУпАП суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти, які згідно з ч.5 ст.12 Закону підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 р. №2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за №958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними рішенням НАЗК від №18.08.2016 р. №1) визначено, то система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб'єктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абз. 1 ч.2 ст.45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які етапом па 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 3акону відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог та форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Отже, ОСОБА_1, станом на 01.01.2017 р. будучи державним службовцем, був зобов'язаний з 25.01.2017 р. у десятиденний строк у разі суттєвої зміни у майновому стані, а саме отримання доходу на суму яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року письмово повідомити про це НАЗК.

Реєстрація автомобілів проводиться у відповідності до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок).

Цей Порядок є обовязковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів.

Порядком встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що документами, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:

договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;

укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття нрава власності па транспортний засіб;

договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають субєкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких субєктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності);

договір комісії між власником транспортного засобу і субєктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб'єкт господарювання, які підписані від імені суб'єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності);

у разі продажу транспортних засобів субєктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу;

свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати;

рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном;

рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність;

копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6 до Порядку, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

договір фінансового лізингу;

акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у звязку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду.

Пунктом 25 Порядку передбачено, що державна реєстрація придбаних у розстрочку транспортних засобів проводиться згідно з цим Порядком із внесениям до свідоцтва про реєстрацію відповідного запису (запис «розстрочка» повинен міститися в акті приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6 Порядку).

Пунктом 41 Порядку забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, що придбані у розстрочку без падання відповідних документів про остаточний розрахунок.

Встановлено, що 24.01.2017 р. в територіальному сервісному центрі МВС №3244 ОСОБА_1 (продавець) уклав з громадянином ОСОБА_3 (покупець) договір купівлі-продажу №3244/2017/301910.

Предметом зазначеного договору є автомобіль марки HYUNDAI моделі TUCSON, VIN код КМHJN81BP5U205962 (далі Автомобіль) за ціною 198262 (сто дев'яносто вісім тисяч двісті шістдесят дві) гривень 14 копійок.

У договорі відсутні відмітки про придбання транспортного засобу в розстрочку, тому право власності на Автомобіль перейшло 24.01.2017 р. до ОСОБА_3

Відповідно до п.2.1. договору «передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна».

На підставі зазначених правовстановлюючих документів ОСОБА_3 подано заяву №111671626 від 24.01.2017 р. на перереєстрацію Автомобіля за новим власником, тобто за собою, чим додатково підтверджено факт набуття 24.01.2017 р., за наданим до заяви договором №3244/2017/301910 від 24.01.2017 р., права власності на авто.

Стаття 328 Цивільного кодексу України регламентує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 1 ст.334 Цивільного кодексу України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2017 року в сумі 1600 грн.

Отже, відповідальність за ч.2 ст. 172-6 КУпАП настає за умови неповідомлення або несвоєчасного повідомлення у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, тобто перевищує суму (1600 х 50=80 000) 80000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1, отримавши дохід на суму 198262,14 грн., що становить 123,91 прожиткових мінімумів працездатних осіб, установлених на 01 січня 2017 р., повинен був здійснити додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч.2 ст.52 Закону, тому в нього виник обов'язок, передбачений цією нормою, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, що має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 00:00 год. 25.01.2017 р. по 23:59 год. 03.02.2017 р.

04.02.2017 р. в 00:00 год. ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений ч.2 ст.52 Закону, а саме: у десятиденний строк з моменту отримання доходу з продажу Автомобіля письмово це повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Факт отримання ОСОБА_1 доходу від продажу належного йому автомобіля у розмірі 198262 грн. останнім підтверджено поданою ним щорічною декларацією за 2017 рік у розділі «Доходи, у тому числі подарунки».

Таким чином, ОСОБА_1, будучи обізнаним щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов'язок повідомляти у десятиденний термін про суттєві зміни у майновому стані, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, а саме: про отримання доходу від продажу автомобіля в сумі 198262,14 гривень.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), повідомлення про суттєві зміни в майновому етапі, які виникли у звязку з отримання 24.01.2017р. доходу від продажу автомобіля, ОСОБА_1 до веб-сайту НАЗК взагалі не подавалось.

Доводи ОСОБА_1 про проведення досудової перевірки у справі не уповноваженими особами не обгрунтовані та не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням викладеного, оцінивши викладені вище обставини у їх сукупності приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.221,276,283,284,294 КУпАП та відповідно до ч.2 ст.172-6 КУпАП, ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_5