Сарненський районний суд
________________________________________________________
Справа № 572/2098/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Рижий О.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №268945 від 21.07.2018 року, ОСОБА_1, 21.07.2018 року о 22 год. 45 хв. в м. Сарни по вул. Белгородська,40, керував транспортним засобом "Nissan" державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: почервоніння обличчя, звужені зіниці очей не реагують на світло, сповільненість ходи. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп'яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти вчинення вказаного адміністративного правопорушення. Зокрема вказує що його підозрювали у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп"яніння, проте пройти огляд не запропонували.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що водію заборонено управляти транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або знаходячись під дією наркотичних або токсичних засобів. На вимогу працівника ДАІ водій зобов'язаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення алкогольного (наркотичного) сп'яніння ( п. 2.5 Правил).

Згідно ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначив ОСОБА_1 у своїх поясненнях, пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, йому запропоновано не було, не зважаючи на те, що він не відмовлявся пройти такий огляд.

Сам протокол про адміністративне правопорушення, а також додані до нього матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від проходження огляду. В протоколі не оформлено відмову водія від проходження також огляду на стан сп'яніння за допомогою "DragerAlcotest". В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.07.2018 р. не вказано, ким воно заповнено та долучено до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, підстави вважати встановленим той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, відсутні.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Ст. 245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1ст.247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з'ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол серії БД №268945 від 21.07.2018 року про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відсутні докази вчинення ним даного правопорушення, а тому провадження по справі відносно нього слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283 КУпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд.

Суддя О.А. Рижий