Номер справи 703/1832/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Черкаського районного суду Черкаської області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Інспектором Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_2 складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії БД №386369 відповідно до якого, ОСОБА_1 02 червня 2018 року близько 01 години 25 хвилин по вул. Мазура в м. Сміла Черкаської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, агресивність), від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану наркотичного спяніння відмовився, про що свідчить висновок №554 ЧОНД, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України.

Своїми діями, на думку працівника поліції, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння та порушив п. 2.5 ПДР України, а саме: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за умови, якщо вона була повідомлена, в разі якщо від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Заяви про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило, за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу БД №386369 від 02 червня 2018 року про вчинення адміністративного правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, останній порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Обєктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом особою від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Таким чином, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП судом мають бути встановлені дві обставини обєктивної сторони вказаного правопорушення, а саме: керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, транспортним засобом та її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №386369 від 02 червня 2018 року, ОСОБА_1 02 червня 2018 року близько 01 години 25 хвилин по вул. Мазура в м. Сміла Черкаської області, керував автомобілем НОМЕР_1.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази. які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №386369 від 02 червня 2018 року обставинами щодо керуванням ним транспортним засобом, в звязку з чим суд вважає, що такі відповідають дійсності.

Разом з тим, згідно ч.ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожен випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 розд. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858 та п. 1 ч.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, якими не можуть бути залучені працівники національної поліції та особи щодо неупередженості яких є сумніви. Результати такого огляду зазначаються у відповідному акті, дані якого заносяться до протоколу і долучається до нього. Він складається у 2-х примірниках, один з яких вручається водію.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 р. 1 відповідної Інструкції та п. 6 ч. 3 Порядку лише той водій транспортного засобу, що відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або при його незгоді з результатами такого огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладі охорони здоровя.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводився в Комунальному закладі «Черкаський обласний наркологічний диспансер» Черкаської обласної ради.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №554 складеного 02 червня 2018 року лікарем Комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, будь-якого діагнозу не встановлено, при цьому зазначено, що такий від медогляду ухилився (не здав сечу).

Згідно п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак в порушення вказаних вимог, поліцейським без присутності свідків та відібрання у них пояснень складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного спяніння, від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану наркотичного спяніння відмовився.

При цьому, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 написаних власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №386369 від 02 червня 2018 року, такий був не згоден з протоколом та зазначив, що від проходження медичного огляду не відмовлявся, оскільки здав всі аналізи.

Крім того, суд не може прийняти до уваги як доказ відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння вищевказаний висновок №455 від 02 червня 2018 року, оскільки підтвердження відмови водія від проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння висновком лікаря не передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, суд приходить до беззаперечного висновку, що працівниками поліції під час прийняття відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння не додержано вимог ст.266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

Будь-яких інших доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиною підставою для притягнення особи до адміністративною відповідальності, оскільки вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється сукупністю доказів.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до беззаперечного висновку, що під час судового розгляду судом не встановлено наявності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяннями, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на порушника не накладається, стягненню судовий збір не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 62 Конституції України, ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Європейською Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Опалинська