П О С Т А Н О В А

Справа № 126/1989/18

Провадження № 3/126/1084/2018

"06" вересня 2018 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем Гримальською С.В.

за участю прокурора Гладкоскока М.В., Гончарук Т.Д.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Устя Бершадського району Вінницької області вул. Свячена 69, одруженої, працює директором Бершадської ОСОБА_3 ступенів № 3, депутат Бершадської районної ради 7 скликання, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 являючись депутатом Бершадської міської ради 7 скликання, зобовязана була до 01.04.2018 року подати щорічну декларацію субєкта декларування, а саме декларацію, що охоплює 2017 рік. Однак за результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_2 лише 19.04.2018 року о 15:59 год. було подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Таким чином, відповідно до протоколу № 162 від 13.07.2018 року про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією ОСОБА_2 будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_2 було роз'яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона дійсно являється депутатом Бершадської міської ради 7 скликання і дійсно на сесіях міської ради неодноразово доводилась інформація депутатам, в тому числі і їй, про необхідність подання електронної декларації за 2017 рік до 01.04.2018 року. Через свою зайнятість на роботі спробу подати декларацію вона зробила лише в останніх числах березня, тоді їй і стало відомо, що їй необхідно замінити ЕЦП або отримати інший (на підтвердження даного факту надала скриншот сторінок з якого вбачається, що 29.03.2018 року вона робила спробу подати електронну декларацію, проте їй надійшло повідомлення, що їй необхідно замінити електронну скриньку). Після отримання нового ЕЦП вона одразу заповнила та відправила декларацію. Жодного умислу на неподання зазначеної декларації вона не мала.

Прокурор Гладкоскок М.В. в судовому засіданні висловив думку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, зокрема, зазначив, що матеріалами адміністративного протоколу підтверджується несвоєчасність подання на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. Просив призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши доводи прокурора, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 2 ст.7, ст. 245 та ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона.

Не заперечуючи обставину, що ОСОБА_2 є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що вона порушила порядок, передбачений ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», суд не погоджується із твердженням, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного:

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом і його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, являючись суб'єктом визначеним у п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, тим самим порушила норми ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Як пояснила ОСОБА_2, спробу подати декларацію вона зробила в останніх числах березня, тоді їй і стало відомо, що вона втратила доступ до електронної адреси, яку вимушена була змінювати, на що було витрачено значний час, так як поштову скриньку НАЗК було змінено тільки 18 квітня 2018 року, хоча заявку було подано 29 березня 2018 року. Вказане підтверджено витягами (скриншотами) з електронної пошти ОСОБА_2, з яких вбачається, що вона намагалася отримати електронний ключ для своєчасного подання декларації. Після заміни електронної скриньки 18.04.2018 року вона одразу заповнила та відправила декларацію.

Таким чином, вбачається, що в несвоєчасному поданні ОСОБА_2 електронної декларації відсутня її вина як у формі прямого так і непрямого умислу, оскільки вона намагалася подати декларацію до 01.04.2018 року, що підтверджується роздруківками скриншотів.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, включає в себе несвоєчасне подання декларації без поважних причин. Однак, у ОСОБА_2 була поважна причина, з якої вона не мала об'єктивної змоги подати декларацію - затримка з виготовленням ЕЦП, оскільки поштову скриньку НАЗК було змінено тільки 18 квітня 2018 року.

З листа Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язанні з корупцією» вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП виключається.

Суд вважає, що за відсутності суб'єктивної та об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, не може наступати відповідальність, а тому провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, є недоведеною та необґрунтованою.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Встановлені у суді обставини не підтверджують у бездіяльності ОСОБА_2 суб'єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_2 строків подання декларації не створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 172-6 ч. 1 КУАП закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 цього Кодексу і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. І. Гуцол