АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/7484/18 Суддя суду 1 інстанції: Колесник С.А.
Провадження № 33/790/710/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, 1980 року народження, громадянин України, мешканець м. Харків.

- визнаний винним в скоєнні адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом зазначено, що 22.04.2018 року о 18 год. 30 хв. по вул. Ак. Проскури, біля буд. № 5 в м. Харкові, водій ОСОБА_2 керував авто «Toyota Corolla 1,33L», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком № 862 лікаря-нарколога КЗОЗ ХОНД. З результатами проведеного огляду у встановлено законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 був не згоден.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2018 року скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з'ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) працівником поліції зазначено, що 22.04.2018 року о 18 год. 30 хв. по вул. Ак. Проскури, біля буд. № 5 в м. Харкові, водій ОСОБА_2 керував авто «Toyota Corolla 1,33L», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком № 862 лікаря-нарколога КЗОЗ ХОНД. З результатами проведеного огляду у встановлено законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 був не згоден.

Дані обставини підтверджуються і відеозаписами зробленими співробітниками поліції (а.с. 11) яким суд надав належну правову оцінку.

Більш того, факт не згоди саме ОСОБА_2 з результатами проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотесту підтверджується письмовим поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4-5).

Також в письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4-5), зазначили, що ОСОБА_2 погодився з пропозицією поліцейських пройти огляд в закладі охорони здоров'я (КЗОЗ ОНД).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_2 чи його захисник суду не надали.

Посилання ОСОБА_2 на те, що Газоаналізатор (алкотестер) Drager Alcotest 6820 нормативно не допущений до роботи спростовується листом представника фірми Drager Safety AG&aмі;Co KGaA ОСОБА_9 до Президента ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» ОСОБА_7 від 06.07.2018 року, в якому зазначено, що Міністерством економічного розвитку та торгівлі України 01.09.2014 року був виданий Сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2014, серед яких є і Алкотестер (газоаналізатор ) Drager Alcotest 6820.

Відповідно до Інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820» передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - калібрування, яка має проводитись кожні дванадцять місяців.

Тим більше, відповідно до роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 6820» від 22.04.2018 року (а.с. 2) останньою датою технічного обслуговування - калібрування приладу є 04.10.2017 року.

Після незгоди ОСОБА_2 з результатами огляду на приладі «Drager Alcotest 6820», поліцейський запропонував йому пройти огляд в Обласному наркологічному диспансері, тому поліцейським в повній мірі було виконано ст. 266 КУпАП, що також підтверджується відеозаписами зробленими співробітниками поліції (а.с. 11).

Також ОСОБА_2 вказує про те, що в протоколі відсутній час його складання, про що зазначено у рапорті інспектора роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Іваніна М.Ю., який просить вважати правильним час складання 20 год. 20 хв.

Однак, відповідно до п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 01.12.2015 року № 1496/27941, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тому поліцейський не мав права заносити відомості до протоколу вже після його підпису особою, стосовно якої його складено, тобто ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_2 про те, що неможливо було дістатися від місця зупинки автомобіля до Обласного наркологічного диспансеру, де він проходив огляд за 9 хвилин є суб'єктивними та судом не приймаються.

Тим більше час відеозапису з нагрудних камер поліцейських має незначні розбіжності з часом, зазначеним в роздруківці з алкотестеру.

Посилання ОСОБА_2 на те, що йому не було роз'яснено його права при складанні протоколу не підтверджуються матеріалами справи, оскільки протокол був складений вже після проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп'яніння в Обласному наркологічному диспансері та ОСОБА_2 не було про це зазначено у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Відеозапис свідчить про згоду ОСОБА_2 на огляд в КЗОЗ ХОНД.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 не заперечував що пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 на місці зупинки та КЗОЗ ХОНД.

Доводи про дописки в протоколі спростовані копією протоколу виданої ОСОБА_2

Посилання на відсутність технічного запису апеляційний суд до уваги не приймає.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Технічна фіксація процесу КУпАП не передбачена, а матеріали справи не містять клопотань про це.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов'язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_2 в межах санкції передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та з урахуванням вимог ч.2 ст.33 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а на постанову Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко