Справа № 355/708/18
Провадження № 3/638/2981/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, рнокпп НОМЕР_1, не працюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/9 кв.24, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3/79 кв.181, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 20 травня 2018 року о 12 годині 45 хвилин керував транспортним засобом TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_2, на 76 км автомобільної дороги Київ-Харків (Київська область, Баришівський район) в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря ОСОБА_2 за адресою: Київська обл., м.Березань, вул.Михайлівська буд.50, результат огляду позитивний.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про розгляд повідомлявся, надав до суду клопотання про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, в обґрунтування якого зазначає, що протокол медичного огляду №671, складений стосовно нього, не є належним та допустимим доказом того, що він перебував у стані наркотичного спяніння, він є лише попереднім висновком, на підставі якого повинні робитися лабораторні дослідження. Також зазначає, що висновок лікаря не містить твердження про те, що він керував у стані наркотичного спяніння, у ньому лише вказано, що він вживав певні медичні препарати. Крім того, вказує, що лікар ОСОБА_2 не мав права проводити огляд для встановлення стану спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки він відсутній у списку лікарів, які мають право на проведення таких оглядів; матеріали справи не містять акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання останнього. В подальшому в судовому засіданні 13.09.2018 року просила закрити провадження у справі у звязку зі спливом строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, розглянувши клопотання ОСОБА_1, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

ОСОБА_1 20 травня 2018 року о 12 годині 45 хвилин керував транспортним засобом TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_2, на 76 км автомобільної дороги Київ-Харків (Київська область, Баришівський район) в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря ОСОБА_2 за адресою: Київська обл., м.Березань, вул.Михайлівська буд.50, результат огляду позитивний.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, встановлено заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поліцейським підрозділу Національної поліції України ОСОБА_5 згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.05.2018 року ОСОБА_1 о 12 год. 50 хв. доставлено на огляд до закладу охорони здоровя Березанська міська лікарня.

Згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння №671 від 20.05.2018 року, огляд ОСОБА_1 проведено 20.05.2018 року о 13 годині 00 хвилин. За результатами огляду встановлено, що ОСОБА_1 вживав медичні препарати. Відповідно до п. 12 зазначеного протоколу результати дослідження позитивні.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів.

Зокрема визначено, що перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду на стан спяніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоровя України, Міністерством охорони здоровя Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоровя обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1); огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3); метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи (пункт 4); за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16).

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме обставини вчинення ним вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №403659 від 20.05.2018 року, протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 20.05.2018 року, даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його захисником не надані.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а твердження про те, що він не керував транспортним засобом у стані спяніння, суд не приймає до уваги, оскільки вони були спростованні дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, не зважаючи на невизнання своєї вини правопорушником ОСОБА_1, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо клопотання захисника про закриття провадження у справі через сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, зауважую наступне.

Адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, надійшов до суду з Баришівського районного суду Київської області 09.08.2018 року у звязку із зміною підсудності. В подальшому судом були вжиті заходи щодо виклику в судове засідання на 20.08.2018 року особи, стосовно якої складено протокол. ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи через перебування у відрядженні у м.Києві.

Згідно з протоколом, складеним відносно ОСОБА_1, обставини, викладені у ньому, мали місце 20.05.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Разом із цим постановою судді від 20.08.2018 року зупинено строк розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП до наступного судового засідання, тобто до 13.09.2018 року, а тому вважаю, що строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, не сплив.

Щодо твердження захисника, що лікар ОСОБА_2, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного спяніння не мав права проводити такий огляд, оскільки не входить до списку лікарів приймального відділення по Березанській лікарні, які проводять медичний огляд для встановлення стану спяніння, суд зауважує, що наказ № 358-АД, на який посилається захисник та до якого долучений додаток № 3 зі списком чергових лікарів, датований 13.05.2016 року. Натомість медичний огляд проводився 20.05.2018 року. Доказів того, що лікар ОСОБА_2, станом на день складення протоколу не мав права проводити огляд особи для встановлення стану спяніння захисником не надано.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 40-1, 130, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В.Цвірюк