Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/990/2018
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 березня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року

ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_2 12.12.2017 о 13 год. 15 хв. по вул. Т. Шевченка, 14 в м. Києві будучи водієм автомобіля НОМЕР_1, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відчинив двері свого автомобіля, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався з лівої сторони в попутньому напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Таким чином, ОСОБА_2 порушив п. 15.13 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 761/848/18, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарзі, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Як зазначає скаржник у своїй скарзі, в оскаржуваній постанові суд зазначив, що його вина у вчиненні правопорушення доведена зібраними по справі доказами, однак, докази, що містяться у матеріалах справи свідчать навпаки, про відсутність його вини, а складений інспекторами поліції протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП ніяк не доводять його вини у порушенні зазначеного у протоколі п. 15.3 Правил дорожнього руху, оскільки в цих документах чітко вказана безперешкодна можливість водія автомобіля НОМЕР_3 об'їхати нерухомо стоячий з увімкненими аварійними світловими сигналами автомобіль, що він зобов'язаний був зробити у відповідності до вимог п.п. 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху, натомість, водій автомобіля марки «Субару Легасі» рухався одночасно займаючи дві смуги руху, порушуючи при цьому ще й п. 11.10 Правил дорожнього руху, а його твердження про те, що він намагався повернути праворуч на вулицю Володимирську не відповідають дійсності, так як після оформлення ДТП він на своєму автомобілі поїхав прямо в напрямку проспекту Перемоги.

Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в конкретній дорожній ситуації та механічні пошкодження виявлені і зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди і фототаблицях, які він надав в судовому засіданні.

На одному із фотознімків чітко видно, що удар прийшовся в ребро дверей автомобіля марки «Мітсубісі Галант», отже, на думку апелянта, водієм автомобіля марки «Субару Легасі» не було дотримано безпечного інтервалу між автомобілями під час зіткнення і внаслідок удару, двері автомобіля марки «Мітсубісі Галант» вирвало з кріплень та вони повністю відчинились у зв'язку з чим, твердження водія автомобіля марки «Субару Легасі» про те, що він (ОСОБА_2.) встиг повністю відкрити двері автомобіля марки «Мітсубісі Галант» є безпідставними, так як за таких умов удар прийшовся би в карту водійської двері автомобіля марки «Мітсубісі Галант».

Як вважає апелянт, надуманими є пояснення в судовому засіданні водія автомобіля марки «Субару Легасі» про те, що він (ОСОБА_2.), нібито раптово відчинив двері автомобіля марки «Мітсубісі Галант», оскільки його автомобіль був тривалий час припаркований із увімкненими аварійними сигналами, а перед тим, як відкрити двері, він переконався у відсутності перешкод в полосі, де був припаркований його автомобіль, і на що апелянтом неодноразово зверталась увага в своїх поясненнях як інспектору поліції, так і в суді першої інстанції.

В письмових запереченнях (поясненнях) на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_3, аналізуючи обставини ДТП вказує на те, що саме порушення ОСОБА_2 п. 15.13 ПДР України безпосередньо створило аварійну ситуацію і знаходиться в безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з настанням даної пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову судді - без змін; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, матеріали справи містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді як щодо встановлених обставин вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і щодо його вини у вчиненні цього правопорушення.

Зокрема, враховуючи дані, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 092786 від 12 грудня 2017 року, складеному щодо ОСОБА_2, на схемі місця ДТП та в поясненнях обох учасників ДТП, суддя, яка розглядала цю справу, дійшла обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та поясненнями учасників ДТП, які були надані в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, шляхом заслуховування його пояснень, пояснень іншого учасника пригоди ОСОБА_3, вивчення документів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та поданих під час апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вони не спростовують правильності висновків, які наведені в оскаржуваній постанові, оскільки твердження апелянта про те, що водій автомобіля марки «Субару Легасі», у відповідності до вимог п.п. 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху, мав безперешкодну можливість об'їхати нерухомо стоячий автомобіль марки «Мітсубісі Галант», не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та нормах вказаних Правил, яким повинні були керуватися обидва водія.

По-перше, оскільки автомобіль марки «Мітсубісі Галант», як стверджує апелянт, знаходився у нерухомому стані і був припаркований біля правого краю проїзної частини дороги по вул. Т. Шевченка, водій автомобіля марки «Субару Легасі» не міг здійснювати його обгін або випередження, виходячи зі змісту цих понять, так само, як і здійснювати об'їзд перешкоди, через те, що припаркований автомобіль не створював перешкоди для руху останнього.

По-друге, в матеріалах справи відсутні, а в апеляційній скарзі не наведені будь-які об'єктивні дані про те, що водій автомобіля марки «Субару Легасі» не дотримався безпечного інтервалу, як це передбачено п. 13.3 Правил дорожнього руху. Тим більше, з урахуванням тієї обставини, що правила дорожнього руху взагалі не передбачають можливості відчинення дверей автомобіля під час обгону, випередження чи об'їзду перешкоди та врахування такої можливості при виборі безпечного інтервалу.

Разом з тим, вимогами п. 15.13 Правил дорожнього руху, порушення якого допустив водій автомобіля марки «Мітсубісі Галант» ОСОБА_2, прямо встановлена заборона відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, оцінка зібраних по справі доказів у їх сукупності, з урахуванням розташування та характеру пошкоджень обох транспортних засобів, які зафіксовані на схемі місця ДТП та фотографіях з місця пригоди, дозволяє зробити висновок про те, що саме порушення водієм автомобіля марки «Мітсубісі Галант» ОСОБА_2 п. 15.13 ПДР України стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, що свідчить про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судовий розгляд було проведено без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, оскільки за результатами перевірки цих доводів, не було встановлено підстав для висновку, що допущена суддею однобічність та неповнота призвела до неправильного вирішення справи щодо ОСОБА_2

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Мєлєшак О.В.