Номер провадження: 33/785/710/18
Номер справи місцевого суду: 520/3436/18
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарях судового засідання Тьосовій Я.В., Урум Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 08.03.2018 року о 03 годині 20 хвилин керував транспортним засобом «Mersedes-Bens E320» д/н НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, 121а, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням приладу Драгер, а також в медичному закладі, водій, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а справу надіслати на новий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначає, що судом неповно було досліджено матеріали справи, не встановлено достатніх доказів, що ОСОБА_2 дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння. Апелянт вказує, що йому було запропоновано визначення його стану тільки з застосуванням приладу Драгер, від чого він в присутності двох свідків відмовився. Про огляд в медичній установі ніхто не вказував, хоча це і зазначено в протоколі. Також апелянт ставить під сумнів пояснення свідків, у зв'язку з чим подавав до суду клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків, але йому було відмовлено. Про перегляд відеозапису з нагрудної камери поліцейського також було відмовлено. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 стверджує, що працівник поліції не зазначив в протоколі частину статті, за якою необхідно розглядати протокол, а при ознайомленні з матеріалами справи та отриманні копії протоколу, він побачив дописку частини статті - ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт просить взяти до уваги той факт, що він єдиний хто працює в сім'ї та автомобіль це єдиний засіб матеріального забезпечення сім'ї; на його утриманні знаходиться дружина та неповнолітній син, 2006 року народження, який знаходиться під постійним наглядом з липня 2007 року у сімейного лікаря, на диспансерному обліку та неодноразово проходив лікування у медичному закладі «Охматдет» м. Київа.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, суд розглянув справу згідно з вимогами КУпАП, дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується долученими до матеріалів справи матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №079077 від 08.03.2018 року, письмовими пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що судовий розгляд справи проводився за участі ОСОБА_2, у зв'язку з чим судом першої інстанції в повній мірі були дотримані його права, передбачені ст. 268 КУпАП (а. с. 14).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, апеляційний суд визнає такими, що не підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 повідомив, що він дійсно відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння, про що також було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №079077 від 08.03.2018 року.

Крім цього, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом допитано в якості свідка інспектора ПП 1-ї роти 3-го батальйону УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_5, який зазначив, що ним 08.03.2018 року під час виконання службових обов'язків о 03 годині 20 хвилин в м. Одесі по Люстдорфській дорозі, 121 а, виявлено, що водій транспортного засобу «Mersedes-Bens E320» д/н НОМЕР_1 - ОСОБА_2 керував зазначеним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням приладу Драгер, а також в медичному закладі, водій, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

Також, зазначив, що відбувалась відеофіксація правопорушення нагрудними камерами поліцейських та диск із вказаним відеозаписом долучено до матеріалів справи.

Крім цього, апеляційним судом допитано в якості свідка - ОСОБА_3, який пояснив, що дійсно, він 08.03.2018 року був запрошений поліцейськими в якості свідка під час того, як ОСОБА_2 було запропоновано працівниками поліції пройти тест на стан алкогольного сп'яніння, від чого останній відмовився. Після цього, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Пояснення у нього отримав поліцейський, який їх записав на бланку, чи читав він зазначені пояснення, свідок не пам'ятає, але зазначив, що підписував їх.

Також, в апеляційний суд викликалась свідок ОСОБА_4, однак, в судові засідання остання не з'явилась. В зв'язку з чим, апеляційним судом було досліджено, надані нею письмові пояснення, згідно яких встановлено, що ОСОБА_4 08.03.2018 року о 03.40 годині була запрошена поліцейськими в якості свідка під час того, як ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп'яніння, від чого останній відмовився (а. с. 4).

Крім цього, пояснення свідків підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (а. с. 5).

Апеляційний суд не приймає до уваги, надану апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду, виписку з амбулаторної карти пацієнта 16-321, видану ТОВ «Дживадент» ЦДІЕМ, так як згідно цієї виписки ОСОБА_2 проходив лікування 02.11.2016 року та 11.11.2016 року, а правопорушення ним скоєно 08.03.2018 року (а. с. 2, 32).

Також, апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про те, що районним судом при призначенні йому стягнення не взято до уваги його характеризуючі дані.

Так, згідно постанови районного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника у зв'язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, районний суд дотримався принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, врахував умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, та прийшов до вірного рішення про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Таким чином, апеляційний суд вичерпав процесуальні можливості збирання та оцінки доказів у даній справі з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, а також дотримання його прав та законних інтересів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доводів, які свідчили би про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови, апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв'язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб