Провадження № 33/792/201/18
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 14 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 14 березня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 08.12.2017 року о 09 год. 00 хв., керуючи належним йому на праві власності автомобілем «Daimler-Benz 208D», номерний знак НОМЕР_1, в м. Хмельницькому по вул. Довженка, 4, при виїзді з прилеглої території ТОВ «Транс», в порушення вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який, рухаючись по головній дорозі, знаходився на зустрічній смузі для руху в стадії обгону, в місці де це дозволено, внаслідок чого допустив зіткнення з ним. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, прийняти нову, якою провадження у справі щодо нього закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, ухваленою судом поверхнево, без повного, всебічного та обєктивного дослідження усіх обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального закону.

ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції безпідставно його визнав винуватим у вчиненні ДТП, оскільки із матеріалів справи, фактичних обставин розвитку дорожньо-транспортної події вбачається, що його вини у зіткненні автомобілів немає взагалі. Крім того, наклав на нього адміністративне стягнення після того, як минув трьох місячний строк з дня вчинення адміністративного правопорушення на протязі якого можливе накладення адміністративного стягнення.

Зазначає апелянт, що фабула правопорушення не відповідає фактичним обставинам, оскільки він почав виїжджати своїм автомобілем з прилеглої території ТОВ «Транс», повертаючи ліворуч на вулицю Довженка, у той момент часу, коли автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 ще не перебував на смузі зустрічного руху та відповідно, ще не розпочав виконання маневру обгону, а рухався по правій смузі руху за невстановленим автомобілем, водію якого він жодної небезпеки або ж перешкоди для руху не створював.

Звертає увагу і на те, що ним в суді першої інстанції заявлено клопотання про закриття провадження у справі, однак воно не було задоволено, а у винесеній постанові взагалі про нього не згадано.

Апелянт вказує і про те, що у звязку із помилковим та суперечливим викладенням у протоколі серії БД №153436 суті адміністративного правопорушення, цей протокол не міг за жодних обставин бути доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стверджує, що водій ОСОБА_3 під час вибору безпечної швидкості руху перед виконанням обгону та зіткнення не врахував дорожньої обстановки, а саме слизького стану дорожнього покриття, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля та безпечно керувати ним, порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, що і стало безпосередньою причиною зіткнення автомобілів. Окрім цього, водій ОСОБА_3 також порушив вимоги п.14.2 (г) Правил дорожнього руху, оскільки перед обгоном не переконався у тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, який він обганяє, повернутися на займану смугу, що підтверджується записом відеореєстратора, з якого добре видно, що водій автомобіля, який обганяв ОСОБА_3, змушений був застосувати гальмування, оскільки автомобіль Volkswagen його підрізав, намагаючись після випередження повернутися на свою смугу руху.

Всупереч наведеним вище вимогам, суд не взяв до уваги ті докази, які істотно могли вплинути на його висновки, необґрунтовано та помилково надав перевагу одним доказам перед іншими, не навів жодних мотивів неврахування окремих доказів, що у кінцевому результаті й призвело до ухвалення помилкового судового рішення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково в силу наступних підстав.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 місцевий суд визнав винним у порушенні п. 10.2 Правил дорожнього руху України, за умовами якого, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а зїжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Апелянт та його захисник стверджують, що ОСОБА_1 вказаного пункту Правил дорожнього руху не порушив, так як він, виїжджаючи із прилеглої території ТОВ «Транс» на проїзну частину вулиці Довженка, не створив перешкод для руху невстановленому транспортному засобу, який наближався до нього із лівого боку, при цьому, рухаючись у крайній правій по ходу руху свого автомобіля полосі, перед автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3.

Натомість, водій ОСОБА_3, виконуючи невдалий маневр обгону, не впорався із керуванням автомобіля НОМЕР_2, внаслідок заносу виїхав на полосу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 де і відбулось зіткнення.

Зазначені доводи не спростовують вини ОСОБА_1, так як він під час виїзду із прилеглої території на проїзну частину вулиці Довженка, 4 в м. Хмельницькому, чітко візуально встановивши, що по даній проїзній частині наближаються до нього із лівого боку не менше двох автомобілів, не дав їм дорогу, незалежно від того по якій смузі проїзної частини вони рухались, а вирішив продовжити маневр виїзду на дорогу із прилеглої території. При цьому ОСОБА_1 мав би передбачити, що водій ОСОБА_3 у зазначеному місці може здійснити маневр обгону транспортного засобу, який наближався до ОСОБА_1 першим, так як на вказаній ділянці проїзної частини вул. Довженка,4 в м. Хмельницькому, даний маневр Правилами дорожнього руху не заборонений.

У свою чергу ОСОБА_3, здійснюючи дозволений маневр обгону, розраховував що інші учасники дорожнього руху на вказаній ділянці дороги, а саме водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_1, будуть дотримуватися Правил дорожнього руху, як то передбачено п. 1.4 цих Правил, а саме під час виїзду із прилеглої території надасть дорогу автомобілю під його керуванням, не зважаючи на те, у якій смузі руху він перетинає місце виїзду на проїзну частину із прилеглої території ТОВ «Транс».

Відтак, саме дії водія ОСОБА_1, який у порушення п.10.2 Правил дорожнього руху України, здійснюючи виїзд із прилеглої території на проїзну частину дороги вул. Довженка, створив небезпеку для руху водію ОСОБА_3, який, застосовуючи екстрене гальмування та змінюючи напрямок руху, намагався уникнути зіткнення, стали безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені обставини обєктивно підтверджуються дослідженими в суді першої інстанції, а також за клопотанням апелянта та його захисника в суді апеляційної інстанції доказами.

Зокрема показаннями ОСОБА_3 та ОСОБА_1, схемою дорожньо-транспортної пригоди та відеозаписом механізму спричинення дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, апеляційним судом відмовлено апелянту та його захиснику у призначенні судової автотехнічної експертизи, позаяк відповіді на питання, які пропонувалось поставити на вирішення експертів, є питаннями правового характеру та не потребують спеціальних знань у галузі автотехнічних досліджень.

Таким чином, постанова місцевого суду в частині визнання виним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є законною та обґрунтованою.

Однак, при цьому, місцевий суд, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу по спливу трьох місячного строку із дня вчинення адміністративного правопорушення, порушив вимоги ч.2 ст.38 КУпАП, наклавши його безпідставно.

З огляду на викладене та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 14 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_5