Справа № 346/3026/18
Провадження № 3/346/1473/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Веселов В.М., за участі секретаря Григоришин Х.В. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2. вул.Шевченка,18/2, Івано-Франківської області, громадянина України, не працюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі захисника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2018 року о 04 год. 00 хв. в Коломийському районі на 147 км автодороги Н-10 «Стрий-Чернівці» , гр.ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено Меган» д.н.з АТ 6521 ВХ з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та очей, тремтіння пальців рук. Від ознайомлення з протоколом відмовився, проходити в установленому порядку тест на спеціальному приладі «Драгер» відмовився, їхати на медичне освідчення в медичний заклад відмовився.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності гр.ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2, в судовому засіданні свою вину не визнав. Вказав,що дійсно автомобіль під керуванням його дівчини виїхав з м.Івано-Франківська вночі близько 1.00 ночі 17.06.2018 року в напрямку м.Коломия. В смт.Отинія в автомобілі перегорів лівий сигнал, однак вони продовжували їхати. Ближче до с.Лісна Слобідка автомобіль було зупинено працівником поліції . Гр.ОСОБА_1 стверджує,що він за кермом не перебував, йому не було запропоновано належним чином пройти спочатку медичне освідчення за допомогою «драгера»,а потім йому було відмовлено пройти медичне освідчення в медичному закладі, відповідно відсутня роздруківка алкотесту в матеріалах справи, відсутнє направлення до медичного закладу, свідки на місці зупинки його автомобіля були відсутні. Вказує, що він не був за кермом автомобіля, автомобілем керувала його дівчина,яка не мала посвідчення водія. Вказує,що викликав по мобільному телефону двічі слідчо-оперативну групу і його автомобіль стояв близько 2 годин,очікуючи оперативників для фіксування неправомірних дій працівників поліції,оскільки вважав і вважає дії працівників поліції щодо нього грубим порушенням його прав. Так само гр.ОСОБА_1 повідомив суду ,що знав,що щодо нього є матеріали адміністративної справи в суді з 26 липня 2018 року.

Незважаючи на невизнання вини особою,що притягується до адміністративної відповідальності гр.ОСОБА_1, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена дослідженими в судовому засіданні доказами - показаннями свідків, письмовими доказами, фактичними даними, що містяться в матеріалах адміністративної справи , а саме :

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.06.2018 року, які в своїх письмових поясненнях суду підтвердили,що їх було зупинено в якості свідків для підтвердження того,що гр.ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти тест на наявність алкоголю в крові так само відмовився їхати до медичного закладу,

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 222409 від 17 червня 2018 року, в якому зазначено ,що автомобіль під керуванням гр.ОСОБА_1 було зупинено в Коломийському районі на автодорозі Н-10 в зв`язку з тим,що була підозра,що водій автомобіля був в стані алкогольного сп`яніння і в подальшому гр.ОСОБА_1 відмовився від підпису,від пояснення,від ознайомлення з протоколом;

-відео диском , який був оглянутий в судовому засіданні, запис на який здійснено спеціальним нагрудним приладом поліцейського, номер якого читається чітко на відеозаписі DSJX305026_005026 2018/06/17 4:20:20 і є належним та допустимим доказом, з якого вбачається,що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було запропоновано в коректній та ввічливій формі спочатку пройти тест на спеціальному приладі на стан алкогольного спяніння, від чого гр.ОСОБА_1 категорично відмовився,а потім було запропоновано проїхати до медичного закладу,від чого гр.ОСОБА_1 також категорично відмовився. Працівники поліції діяли максимально коректно і у відповідності до чинного законодавства, за наявності двох свідків, жодних незаконних умов поліцейські гр.ОСОБА_1 не ставили.

На відеозапису гр.ОСОБА_1 вказує,що він не був за кермом автомобіля,а був на пасажирському сидінні. Однак на останніх хвилинах запису , коли гр.ОСОБА_1 відмовляється від підпису та отримання документів, перебуваючи на задньому сидіння свого автомобіля, видно, що жодної особи на місці водія , окрім самого гр.ОСОБА_1 , немає.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. У звязку з набранням чинності вказаного Закону було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Окрім наведених вище Закону та Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан спяніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в редакції від 28 жовтня 2015 року).

Огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (приблизно 500 грамів пива або 20 грамів горілки).

Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його

увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, гр.ОСОБА_1 у відповідності до ст.266 КупАП при свідках було запропоновано пройти тест на місці зупинки його автомобіля і він відмовився від його проходження, потім було запропоновано проїхати до медичного закладу і він також відмовився.

Заперечення особи,що притягується до адміністративної відповідальності гр.ОСОБА_1 про те,що йому не було запропоновано пройти тест на місці та проїхати до медичного закладу для проходження тесту спростовуються відеозаписом самої події,наданої поліцейськими,який є належним і допустимим доказом, з якого вбачається, що гр.ОСОБА_1 при двох свідках було запропоновано пройти медичне освідчення на місці,а потім пройти медичне освідчення в медзакладі, однак жодної ракції на законні пропозиції від гр.ОСОБА_1 не було.

Твердження гр.ОСОБА_1 та його представника, що він був не згідний з незаконними діями працівників поліції є нічим не підтвердженими, таких доказів ні гр.ОСОБА_1 ,ні його представник суду не надали. Гр.ОСОБА_1 на контакт з поліцейськими при свідках не йшов взагалі, ігноруючи будь-які прохання, в тому числі ознайомлення з документами та їх підписання, що вбачається з оглянутого відео.

За таких підстав суд вважає прийнятним принцип «Pereat mundus, fiat justitia» або правосуддя повинно бути здійсненим, навіть якщо зникнуть всі шахраї.

Так, у відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. За таких обставин, виявивши вчинення особою,що притягується до адміністративної відповідальності гр.ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції зобов`язані були вчинити дії щодо запобігання та припинення даного адміністративного правопорушення. В іншому разі слід вважати, що працівники поліції сприяють та провокують до вчинення особою,що притягується до адміністративної відпповідальності наступних правопорушень, що є неприпустимо.

У правовій позиції Верховного Суду постанова від 30.05.2018 у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) зазначено, що порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Наданий представником поліції диск, відео з якого знято з нагрудного знаку поліцейського DSJX305026_005026 є належним і допустимим доказом по даній справі і у суду відсутні підстави не брати його до уваги. Працівники поліції діяли коректно, законно і з повагою до гр.ОСОБА_1 , зважаючи на Конвенцію з прав людини та чинне українське законодавство, виконали всі необхідні та належні дії, щоб забезпечити та зберегти його права, однак дії самого гр.ОСОБА_1 свідчать про те,що він відносився до поліцейських без поваги. Складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Намагання представника гр.ОСОБА_1 довести ,що працівники поліції безпідставно звинувачували його довірителя в тому,що він пересів з сидіння водія на заднє пасажирське крісло, тим, що скло автомобіля є затонованим і нічого не видно, суд вважає невдалою спробою захисту. Так з долученої фотографії автомоблія не вбачається,що заднє скло авто є тонованим. Крім цього, в автомобілі є ще переднє скло через яке працівники поліції могли бачити пересування гр.ОСОБА_1 в автомобілі. Так само на долученому відео спростовано твердження гр.ОСОБА_5 про те,що не було жодних свідків, оскільки свідки були і на камеру підписували протокол про адміністративне правопорушення.

Суд приходить до висновку про те, що працівники поліції діяли в суворій відповідності до чинного законодавства з дотриманням прав гр.ОСОБА_1

Суд зауважує,що на запитання судді, чому гр.ОСОБА_1 не погодився пройти освідчення на наявність алкоголю на місці чи в лікувальному закладі, він відповів,що не був за кермом. В той же час ,за словами гр.ОСОБА_1, автомобілем керувала його дівчина, яка не мала посвідчення водія, що є неприпустимим, оскільки особа,що має посвідчення водія,несе повну відповідальність за автомобіль і його керування під час руху.

Представником гр.ОСОБА_1 було подано до суду 14 вересня 2018 року клопотання про виклик свідків, яке не було задоволено з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи , справа поступила до суду 2 липня 2018 року. Гр.ОСОБА_1 було викликано на розгляд справи 17 липня 2018 року,9 серпня 2018 року,28 серпня 2018 року,7 вересня 2018 року та 14 вересня 2018 року. Гр.ОСОБА_1 7 серпня 2018 року написав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення розгляду справи, а виклик на 28.08.2018 року був ним проігнорований, оскільки до суду повернувся конверт- причина повернення за закінченням строку зберігання. 7 вересня 2018 року гр.ОСОБА_1 в судове засідання не зявився,а 14 вересня 2018 року був присутній в судовому засіданні, розуміючи і усвідомлюючи , що 17 вересня 2018 року закінчується строк притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно суд розцінює заявлене клопотання про виклик свідків, як привід затягнути розгляд справи, до моменту закінчення строків і закрити її провадженням і невдалу спробу захисту. Крім цього, зазначені в клопотанні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зафіксовані на відео, видно їх спілкування з працівниками поліції та добровільне підписання всіх належних документів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях гр.ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України.

При призначенні покарання, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі наведеного та керуючись п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII , Пунктом 2.9 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001р. №1306 (з відповідними змінами та доповненнями), наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» , Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1086 «Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення» , Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року; Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року правової позиції Верховного суду постанова від 30.05.2018 у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), та ст.ст. 130, 221, 266,247 ч.1п.1, 284, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2. вул.Шевченка,18/2, Івано-Франківської області, громадянина України, не працюючого визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн.40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя Веселов В. М.