Дата документу 27.08.2018 Справа № 554/5285/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 серпня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, РНОКПП №, до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в :

10 липня 2018 року о 6 год. 35 хв., порушник ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом OPEL VIVARO д. н. з. ВІ 9633 АХ на нерегульованому перехресті вулиць Європейська та Степового Фронту в м. Полтава в порушення пункту 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України (далі-Правил) виїхав на дане перехрестя на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався з вулиці Степового Фронту в бік вул. Європейська. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище.

Дослідивши докази, додані до протоколу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Згідно пункту 8.7.3. «є» Правил, яким встановлено, що поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;

У відповідно до чинного законодавства відповідальність за ст. 124 КУпАП встановлена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в суді пояснив, що він дійсно рухався у вказаному місці в зазначені в протоколі день і час. Доїжджаючи до перехрестя, на світлофорі, перед ним зупинилися дві машини. При увімкненні зеленого сигналу світлофору колона машин рушила у напрямку центру міста. Дві машини, які рухались попереду нього проїхали перехрестя без проблем, а його автомобіль на перехресті був збитий водієм, що сидів за кермом автомобіля НОМЕР_2.

В ході огляду місця ДТП зафіксований факт його вчинення, місце зіткнення та розташування автомобілів на ньому, про що свідчить схема до протоколу огляду місця події (а. с. 3), яку суд приймає до уваги як доказ по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Суд констатує, що «поза межами розумного сумніву» за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, в суді безперечно доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, допустив порушення вимог п. 8.7.3. «є» Правил, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення Правил, ступінь його вини, поведінку під час ДТП та після нього, і вважає, що на нього повинно бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 352,40 грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А.Г. Савченко