Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Подліпенець Є.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Преснякової А.А., при секретарях: Чепіги Н.В., Болдовській К.В., Костомановій А.Є., за участі захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову судді Володарського районного суду Донецької області від 27.10.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, інваліда 2 групи з дитинства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Володарського районного суду Донецької області від 27.10.2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_3 01.10.2017 року об 11.55год. в смт. Нікольське Донецької області по вулиці Пушкіна біля будинку 74 керував транспортним засобом мопедом HONDA номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниця ока не реагує на світло, млява річ), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 статті 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить оскаржуване судове рішення скасувати і закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, знаходиться на обліку у лікаря психіатра та потребує постійного прийому лікарських засобів, копію постанови останній отримав лише 06.11.2017 року.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ОСОБА_3 дійсно був зупинений працівниками поліції у вказаний у постанові час за керування мопедом без шолома, за що і було складено щодо його підзахисного протокол з цього приводу, але останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки поспішав за ліками для матері, проти чого він не заперечував і у суді першої інстанції.

Зазначає, що ОСОБА_3 з 1991 року знаходиться на обліку у лікаря психіатра і постійно приймає ліки, на теперішній час знаходиться на лікуванні у міській лікарні № 7 м.Маріуполя, а оскільки він є інвалідом дитинства, то не міг у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином судовою повісткою з повідомленням (а/п 54), причини неявки не повідомив.

Ухвалою апеляційного суду від 30.11.2017 року захиснику ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Володарського районного суду Донецької області від 27.10.2017 року стосовно ОСОБА_3, а ухвалою від 01.12.2017 року цього ж суду задоволено клопотання захисника і призначено по справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої було доручено Комунальній лікувально-профілактичній установі «Обласна психіатрична лікарня м.Слов'янська».

07.08.2018 року справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 була повернута медичним закладом до апеляційного суду без виконання, оскільки ОСОБА_3 не з'явився для проведення судово-психіатричної експертизи (а/п 50).

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши захисника ОСОБА_2, який пояснив, що ОСОБА_3 неможливо було доправити до медичного закладу для проведення призначеної експертизи, оскільки у нього загострення хвороби, при апеляційному розгляді просив закрити провадження по справі щодо його підзахисного за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КпАП України, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суддя місцевого суду дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 01.10.2017 року об 11.55год. керував по вулиці Пушкіна біля будинку 74 в смт.Нікольське Донецької області транспортним засобом мопедом HONDA номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 016204, складений 01.10.2017 року, в якому у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», містяться особисті пояснення ОСОБА_3, що він відмовляється їхати на медичний огляд (а/п 5); пояснення свідків ОСОБА_4 (а/п 6) і ОСОБА_5 (а/п 7), з яких вбачається, що 01.10.2017 року о 12.40год. у їх присутності ОСОБА_3 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено в загальних межах відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає зокрема і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_3 є склад даного адміністративного правопорушення.

Між тим, в ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_3 з 1991 року знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: шизофренія параноїдна, неперервна, є інвалідом 2 групи дитинства (а/с 38, 41, 43, 44).

Враховуючи викладене, ОСОБА_3, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та страждає на психічне захворювання необхідно було призначити захисника, а невиконання судом першої інстанції вимог ст.ст. 268, 271 ч.3 КУпАП, позбавило ОСОБА_3 можливості реалізувати в суді передбачені законом права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права на захист.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Згідно п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців із дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні - не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Враховуючи, що ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху 01 жовтня 2017 року, строк накладення адміністративного стягнення сплив 01.01.2018 року, з цих підстав провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 294, 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, діючого в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, задовольнити частково.

Постанову судді Володарського районного суду Донецької області від 27.10.2017 року про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік скасувати.

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_3 за статтею 130 ч.1 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: