АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/418/18 Справа № 705/982/18 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2018 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

З постанови районного суду вбачається, що ОСОБА_4 04.03.2018 о 09 год. 10 хв. на 551 км а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка-Умань, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області через порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт, посилаючись на норми КУпАП, положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Інструкцій №1452/735 від 09.11.2015, № 1103 від 17.12.2008, № 1395 від 07.11.2015, зазначає, що судом належним чином не досліджено докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі, проведено розгляд справи за відсутності особи, що притягається до адмінвідповідальності та не викликано свідків очевидців складання протоколу про адмінправопорушення.

Стверджує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обєктивних даних, якими б підтверджувався факт відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та в закладі охорони здоровя. При цьому, вказує на відсутність в справі направлення в найближчий заклад охорони здоровя, який видається поліцейським у разі відмови від проходження медичного огляду на місці, що, на думку апелянта, свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги поліцейського пройти відповідний огляд у закладі охорони здоровя.

Також, звертає увагу на те, що перед проведенням огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським не проінформовано ОСОБА_4 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано сертифікат відповідності і свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Акцентують увагу на тому, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, щодо якої складено протокол та його захисника, є порушенням прав, передбачених ст. 286 КУпАП, в тому числі на захист та безпосередню участь в судовому засіданні.

ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не зявились і, в заяві від 07.06.2018, що надійшла на адресу суду електронною поштою, захисник ОСОБА_3 просив апеляційний розгляд проводити за його відсутності та за відсутності ОСОБА_4

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона до задоволення не належить, з огляду на наступне.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшають і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне зясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_4, викладену в апеляційній скарзі його захисником адвокатом ОСОБА_3, про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 385662 від 04.03.2018, складеного інспектором СРПП № 3 Уманського РВП капітаном поліції ОСОБА_5, згідно якого ОСОБА_4 04.03.2018 о 09 год. 10 хв. на 551 км а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка Уманського району, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 04.03.2018, відібраних інспектором СРПП № 4 Уманського ВПП лейтенантом поліції ОСОБА_8, вони були запрошені в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, який, маючи ознаки алкогольного спяніння, відмовився від освідування на стан спяніння, в тому числі в медичному закладі.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а позиція останнього про невизнання вини у вчиненні правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Посилання сторони захисту на порушення інспектором СРПП № 3 Уманського РВП капітаном поліції ОСОБА_5, вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, в частині не проведення відповідного огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів з оформленням його результатів у акті огляду на стан спяніння, не ґрунтуються на вимогах закону.

Зокрема, ч 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначеної Інструкції та Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; лікарем закладу охорони здоровя (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 Розділу І зазначеної вище Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

При відмові водія транспортного засобу від проведення відповідного огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. В даному випадку, підставою для проведення огляну на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоровя, було виявлення у ОСОБА_4 ознак алкогольного спяніння, а тому, при наявності відмови останнього від проходження такого огляду, яка зафіксована в протоколі про адміністративне правопорушення, де останній власноручно в Графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, зазначив: «Я ОСОБА_4 вчора пив вино сьогодні рано керував авто ВАЗ, в лікарню їхати непотрібно та дути алкотест», що також підтверджується поясненнями свідків, у працівника ПП були законні підстави для складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, враховуючи, що будучи фактично незгодним зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення, при наявності, як на думку ОСОБА_4, допущених працівником ПП порушень вимог КУпАП при його складанні, останній будь-яких заперечень по факту його складання не надав, дії працівника ПП в установленому законом порядку не оскаржив.

Щодо тверджень сторони захисту з приводу того, що судом першої інстанції не було безпосередньо допитано свідків складання протоколу про адміністративне правопорушення, то вихожу з того, що судом першої інстанції вживались заходи для їх виклику в судове засідання, а тому стверджувати, що суд формально підійшов до розгляду справи, підстави відсутні. При цьому, враховується, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які цілком узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення і поясненнями ОСОБА_4 наданими при його складанні. Тому, відсутні підстави сумніватися в поясненнях наданих свідками працівникам поліції.

З приводу посилань ОСОБА_3 на порушення права ОСОБА_4 на захист та розгляд адміністративної справи за його відсутності, то вони, в даному випадку, не слугують підставами для скасування постанови від 02.05.2018. При цьому, враховується, що судом першої інстанції, як це вбачається з матеріалів адміністративної справи, вживались заходи для сповіщення ОСОБА_4 про день та час судового розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення особисто останнім, однак він в судові засідання не зявився, клопотань про відкладення розгляду з огляду на поважність причин незявлення в суд, не надав. Матеріали справи містять лише дві заяви адвоката ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у звязку з його хворобою, без підтверджуючих дану обставину документів.

Звертаю увагу, що судом апеляційної інстанції також вживались заходи щодо явки в судове засідання ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_3, з метою поновлення їх в правах шляхом проведення апеляційного розгляду за їх участю та заслуховування пояснень по факту складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак в судове засідання призначене 04.06.2018 вони не зявились, а адвокатом подано заяву про відкладення справи розглядом, також не зявились на наступне судове засідання, тобто 08.06.2018, направивши заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Посилання ОСОБА_4 про відсутність в матеріалах справи направлення поліцейського до закладу охорони здоровя, не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки таке направлення надається лише при згоді особи пройти огляд на стан спяніння в установленому законом порядку.

Інші доводи, викладені стороною захисту а апеляційній скарзі, з огляду на наведене вище, вважаю безпідставними та такими, що не узгоджуються з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_4 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рок, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника і не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2018 щодо ОСОБА_4 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба