Справа №490/9775/17 22.06.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/168/18 Головуючий у місцевому суді: Гречана С.І.
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України Головуючий у апеляційному суді: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3,

представника Миколаївської митниці ДФС України -Квасниці Ю.А.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_5

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2018 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаїв, громадянина України, працюючого особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ "Роскосметика", місце проживання якого зареєстроване в АДРЕСА_1

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів, безпосередніх предметів порушення митних правил, тобто у сумі 59883 грн. 53 коп., з конфіскацією товару - «СУМІШ ЗАПАШНИХ РЕЧОВИН ДЛЯ АРОМАТИЗАЦІЇ КОСМЕТИЧНИХ ВИРОБІВ - 10 КГ», вартістю 59883 грн. 53 коп.

в с т а н о в и в:

За постановою судді від 20 березня 2018 року, 1 листопада 2017 року відносно ОСОБА_5 складено протокол про порушення митних правил № 0192/50400/17, відповідно до якого 2 серпня 2017 року посадовою особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Роскосметика», ОСОБА_5 вчинені дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товарів: «СУМІШ ЗАПАШНИХ РЕЧОВИН ДЛЯ АРОМАТИЗАЦІЇ КОСМЕТИЧНИХ ВИРОБІВ - 10 КГ», вартістю 59883,53 грн., код товару за УКТЗЕД НОМЕР_1, шляхом надання як підстави для переміщення цього товару підробленої міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №217062200 від 20 липня 2017 року, а саме з проставленими на цій CMR підробленими відбитками штампу про проходження санітарно-епідеміологічного контролю у відповідних установах Миколаївської області, та вчинення тим самим правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Вищевказаний товар, у зв'язку з випуском у вільний обіг, не вилучався.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів, безпосередніх предметів порушення митних правил, тобто у сумі 59883 грн. 53 коп., з конфіскацією товару - «СУМІШ ЗАПАШНИХ РЕЧОВИН ДЛЯ АРОМАТИЗАЦІЇ КОСМЕТИЧНИХ ВИРОБІВ - 10 КГ», вказаної вартості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати вказану постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2018 року та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні вимог Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України щодо притягнення уповноваженої особи ТОВ "Роскосметика" на роботу з митницею ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зазначених в протоколі про порушення митних правил від 1 листопада 2017 року, у зв'язку з відсутністю в його діях ознак правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Апелянт стверджує, що суд не з'ясував того факту, що на CMR № 217062200 від 20 липня 2017 року проставлені штампи «ДЕРЖАВНА СЛУЖБА УКРАЇНИ З ПИТАНЬ БЕЗПЕЧНОСТІ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ ТА ЗАХИСТУ СПОЖИВАЧІВ», які відповідають зразкам, що зазначені в документі "Форми штампів, що зазначають здійснення державного санітарно-епідеміологічного контролю вантажів та транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон та на митній території України" за підписом начальника Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби України в Миколаївської області ОСОБА_7, що знаходиться в матеріалах справи; та того факту, що Держпродспоживслужба України в Миколаївської області та ДП «Миколаївський обласний лабораторний центр МОЗ України» не заявляли про невідповідність штампів на CMR № 217062200 від 20 липня 2017 року тим, що знаходяться у вказаних установах.

Вказане, на переконання апелянта, свідчить про те, що висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, що оскаржується, не відповідають фактичним обставинам справи, та про те, що у діях скаржника відсутні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, що тягне за собою необхідність застосування судом апеляційної інстанції вимог ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Вважає, що районний суд проігнорував той факт, що в ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України не зазначено про притягнення до відповідальності за відсутність звернень до відповідних установ посадових осіб підприємства щодо проведення санітарно-епідеміологічного контролю товарів, вивезених на їх адресу.

Також, на думку апелянта, суд не звернув увагу на те, що приховання від митного контролю товарів шляхом надання як підстави для переміщення цього товару підробленої міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) CMR № 217062200 від 20 липня 2017 року, тобто з проставленими на ній підробленими відбитками штампу про проходження санітарно-епідеміологічного контролю спростовується змістом протоколу де зазначено, що "2 серпня 2017 року вказаний товар, на підставі наявних відбитків штампів про проведення процедур санітарно-епідеміологічного контролю зазначених у CMR № 217062200 від 20 липня 2017 року та UA504180/2017/002704, оформлений у митному відношенні та випущений у вільний обіг".

Вказує, що в супереч вимогам ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України та не з'ясував того факту, що в матеріалах справи відсутні докази підробки CMR № 217062200 від 20 липня 2017 року шляхом проставлення на ній підробленими відбитками штампу про проходження санітарно-епідеміологічного контролю у відповідних установах Миколаївської області.

Вказане, на переконання апелянта, свідчить про те, що висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, що оскаржується, не відповідають фактичним обставинам справи, свідчать про неповноту провадження у справі, а також про необ'єктивність її розгляду; у діях скаржника відсутні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, що тягне за собою необхідність застосування судом апеляційної інстанції вимог ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Заслухавши пояснення осіб які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 3 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил слід вважати як завершені дії, спрямовані на порушення митного законодавства, так i спробу їх вчинення.

Статтею 458 МК України, передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Нормами ст.ст. 9, 10 КУпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки i бажала їx або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, обов'язковою умовою суб'єктивної сторони є наявність прямого умислу, тобто винний у вчиненні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини i характер незаконного переміщення товарів, предметів i речовин через митну територію України i прагне їx ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Згідно статті 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Порушення митних правил, встановлене диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України, полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів i зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їx ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання i транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їx маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об'єктивних i суб'єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння, як конкретне адміністративне правопорушення. Так, елементами складу адміністративного правопорушення (в тому числі порушення митних правил) є його об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єктивна сторона та суб'єкт правопорушення.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним iз способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Отже, основним безпосереднім об'єктом є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів iз приховуванням від митного контролю - це їx переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Суд, який здійснює провадження у cправi про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їx сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущення чи домислах. Кожна сторона має довести свої вимоги та заперечення належними доказами.

Відповідно до статті 495 МК України, доказами у cправi про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються в тому числі і висновком експерта.

Аналогічні положення містяться в ст. 251 КУпАП, де зокрема зазначено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів.

Як вбачається з матеріалів справи, у якості підстави для переміщення вищевказаної «СУМІШ ЗАПАШНИХ РЕЧОВИН ДЛЯ АРОМАТИЗАЦІЇ КОСМЕТИЧНИХ ВИРОБІВ - 10 КГ», через митний кордон України ОСОБА_5 було подано документ - транспортну накладну CMR № 217062200 від 20 липня 2017 року. Митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС отримано заповнений бланк електронної митної декларації, засвідчений електронним цифровим підписом посадової особи, уповноваженої на роботу з митницею ТОВ «Роскосметика»-ОСОБА_5 таку декларацію прийнято до митного оформлення та присвоєно їй порядковий номер UA504180/2017/002704, вказаний товар оформлений у митному відношенні та випущено у вільний обіг.

Однак в подальшому 1 листопада 2017 року працівниками митниці було складено протокол про порушення митних правил щодо підроблення вказаної міжнародної товарно-транспортної накладної № 217062200 від 20 липня 2017 року на підставі листа Служби безпеки України в Миколаївській області від 10 жовтня 2017 року про виявлення в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002867, внесеного до ЄРДР за ознаками ч. 3 ст. 191 КК України, фактів переміщення на протязі 2017 року через митний кордон України на адресу ТОВ «Роскосметика» товарів на підставі завідомо недостовірних даних щодо проходження цими товарами санітарно-епідеміологічного контролю.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 5 жовтня 2011 року № 1031 «Деякі питання здійснення державного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України «в разі ввезення на митну територію України товарів за відповідними кодами, передбачено проведення їх обов'язкового санітарно-епідеміологічного контролю у зоні митного контролю на митній території України, крім пунктів пропуску».

В ході відпрацювання інформації у вказаному листі, було встановлено, що в якості підстави для ввезення вказаного товару на митну територію України та проведення його митного оформлення, з метою випуску товару у вільний обіг, декларантом ТОВ «Роскосметика» ОСОБА_5 до Миколаївської митниці ДФС направлено електронну копію СМР № 217062200 від 20 липня 2017 року з відбитком штампу про проведення 27 липня 2017 року санітарно-епідеміологічного контролю ГУ Держпродспоживслужби України в Миколаївській області.

Разом з тим, Миколаївською митницею встановлено, що відповідно до листів Держпродспоживслужби України в Миколаївській області від 12 та 26 жовтня 2017 року проведення санітарно-епідеміологічного контролю товарів за заявою посадових осіб ТОВ «Роскосметика» на протязі 2017 року здійснювалося лише 18 травня 2017 року проставленням відповідних відбитків штампів на СМР від 27 квітня 2017 року. Інших звернень до вказаної установи будь-яких посадових осіб ТОВ «Роскосметика» щодо проведення санітарно-епідеміологічного контролю ввезених на адресу вказаного підприємства на протязі 2017 року та проставлення відповідних відбитків печаток на товарно-супровідних документах за вказаний період часу не зареєстровано (а.с.15-17, 20-21).

Не було таких звернень щодо проведення санітарно-епідеміологічного контролю товарів ввезених на адресу ТОВ «Роскосметика» і до ДП «Миколаївський обласний лабораторний центр МОЗ України та проставлення відповідних відбитків печаток на товарно-супровідних документах за вказаний період часу, про що зазначено в листах від 12, 17 жовтня 2017 року (а.с.24-25, 28).

Таким чином, виходячи із змісту наведених листів, можливо припустити, що відбитки штампу про проходження санітарно-епідеміологічного контролю у відповідних установах Миколаївської області, які містяться на транспортній накладній СМР № 217062200 від 27 квітня 2017 року наданій ОСОБА_5 для митного оформлення товару є підробними.

В той же час належних та допустимих доказів, які є неспростовними та безумовними на підтвердження винних дій ОСОБА_5 в підробці вказаного документу із визначенням способу такої підробки, Миколаївська митниця в порушення покладеного на неї обов'язку, суду не надала. Також, в матеріалах справи відсутня і постанова слідчого у кримінальному провадженні чи рішення суду, якими б було безспірно встановлено або визнано вказану накладну підробленою (незаконною).

Адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України, як то встановлено ч. 1 ст. 466 МК України.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд при розгляді даної справи не виконав вимоги наведеного закону та не звернув уваги на відсутність доказів у справі, та безпідставно вважав доведеними обставини щодо підробки міжнародної товаро-транспортної накладної СМР №217062200 від 20 липня 2017 року шляхом проставлення на ній підроблених відбитків штампу про проходження санітарно-епідеміологічного контролю у відповідних установах Миколаївської області, тоді як вказаний факт не є доведеним у встановленому законом порядку, а сам протокол про порушення митних правил не є достатнім тому доказом.

Згідно ст. 527 МК України, у cправi про порушення митних правил орган доходів i зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про порушення митних правил стосовно ОСОБА_5 складений з порушенням законодавства, а в матеріалах справи відсутні докази, з точки зору їx допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у cправi про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події i складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, в зв'язку з чим провадження у даній cправі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5- задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2018 року відносно ОСОБА_5 скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності передбачене ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Бондаренко Т.З.