Провадження № 3/592/2433/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Чернобай О.І., за участю секретаря судового засідання Трофименко В.О., особи відносно якої розглядається справа ОСОБА_1, потерпілої особи /згідно протоколу про адміністративне правопорушення/ ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні із застосуванням технічних засобів фіксування судового провадження, що відповідає вимогам ч.6 ст.11 Закону України Про судоустрій і статус суддів справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-на України, українця, працюючого директором Української страхової компанії Княжа, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3/2, кв.1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

16.11.2018 року, близько 14:40 год., в м.Суми, на перехресті вул.Нахімова та пров.Гетьманського водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, виконуючи поворот ліворуч з вул.Нахімова на провулок Гетьманський, при виїзді з перехрещення проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, який рухався зі сторони пров.Гетьманського та повертав праворуч на вул.Нахімова, під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.10.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України не визнав і показав, що він рухався на автомобілі НОМЕР_2 по вул.Нахімва та доїжджаючи до перехрестя цієї вулиці з провулком Гетьманським спочатку подивився праворуч, там нікого не було і в цей момент відчув удар в ліву передню частину бампера його автомобіля. Побачив, що з ним зіткнувся автомобіль Ford Fiesta, який повертав праворуч з провулку Гетьманського на вул.Нахімова. Безпосередньо перед зіткненням вказаного автомобіля Ford він не бачив. Після зіткнення він включив задню передачу і відїхав назад від місця зіткнення десь на 1,5 метри. Далі він викликав співробітників поліції, оскільки водій Форда не захотіла складати євро протокол. По приїзду останні склали відносно нього адміністративний протокол з яким він не погоджувався ще на місці.

Вважає, що в даній дорожньо-транспортній пригоди винна водій Форда, оскільки він був для неї поміхою з права, тому на його думку остання відповідно до п.16.12 ПДР повинна була його пропустити, т.я. перехрестя на якому відбулось зіткнення не має ніяких дорожніх знаків чи світлофорів, та не має дорожньої розмітки.

Також зазначив, що адміністративний протокол відносно нього був складений на підставі схеми, яка не відповідає місцю зіткнення.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що вона рухалась на автомобілі Ford Fiesta з провулку Гетьманського та повертала праворуч на вул.Нахімова з якої у свою чергу їхав автомобіль Toyota Corola та повертав ліворуч на пров.Гетьманський. Коли вона повертала, то побачила, як водій Тойоти Короли в момент повороту ліворуч дивився не вперед, а дивився вправо, тому вона різко загальмувала і хотіла включити задню передачу, щоб уникнути зіткнення, але не встигла цього зробити, т.я. автомобіль Тойота Корола врізався з передню ліву частину її автомобіля. Після зіткнення вона залишилась на місці, а водій Тойоти після зіткнення відїхав назад метра на 2.

У судовому засіданні в якості свідка був допитаний інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_3, який суду показав, що виїжджав на вказану дорожньо-транспортну пригоду за викликом на лінію 102. Хто викликав поліцію не знає. По приїзду опитав обох водіїв учасників ДТП, після чого була складена схема ДТП, на якій було зафіксоване місце розташування транспортних засобів учасників ДТП, як вони стояли в момент їх приїзду. Місце зіткнення вони не встановлювали, осип ґрунту та краски теж не встановлювали. Водій Тойоти підтвердив, що після зіткнення він відїхав назад приблизно на 2 метри від місця зіткнення. Вислухавши пояснення обох водіїв та очевидця даної пригоди, він склав відносно водія ОСОБА_1 адміністративний протокол.

У судовому засіданні, за клопотанням потерпілої, також був допитаний свідок ОСОБА_4, письмові пояснення якого були долучені до матеріалів справи співробітниками патрульної поліції і який показав, що в той момент він стояв разом із своїм знайомим біля продуктового магазину та пив каву приблизно в 30-ти метрах від перехрестя пров.Гетьманського та вул.Нахімова. Бачив, як по пров.Гетьманському їхав автомобіль Ford Fiesta. А звернув увагу на цей автомобіль, т.я. дивився, як той обїжджав його автомобіль, який був припаркований на пров.Гетьманському. Тому він бачив, як Форд повертаючи праворуч на вул.Нахімова по своїй полосі руху різко зупинився начебто завмер і в цей момент в нього врізався білий автомобіль Toyota Corola, який повертав ліворуч з вул.Нахімова на пров.Гетьманський і виїхав на смугу зустрічного руху. Він підійшов до місця ДТП та був свідком і в нього співробітники поліції відібрали письмові пояснення.

Із долученої до матеріалів справи схеми дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що на схемі зафіксоване місце розташування двох транспортних засобів /учасників ДТП/ у тому стані, як вони стояли в момент приїзду співробітників поліції, а не в момент зіткнення.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 підтвердив суду, що після зіткнення він відїхав назад приблизно на 1,5 метри.

У звязку з чим співробітники патрульної поліції не могли зафіксувати на схемі ДТП розташування транспортних засобів у якому вони перебували в момент зіткнення.

Однак, навіть з такого місця розташування зазначеного на схемі вбачається, що транспортний засіб Toyota Corola д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1, після відїзду зі слів останнього назад на 1,5 метри все ж таки залишився перебувати на смузі зустрічного руху, оскільки зі схеми вбачається, що загальна ширина проїзної частини на якій знаходився цей автомобіль склала 7.10 метрів, тоді як заднє ліве колесо цього автомобіля стояло на відстані 3.3 метри від лівого краю проїзної частини, а переднє колесо було ще ближче до лівого краю проїзної частини.

У судовому засіданні також були оглянуті і досліджені у присутності усіх учасників справи фотографії місця ДТП, надані водієм ОСОБА_1, з яких теж візуально вбачається, що після зіткнення, коли останній відїхав на своєму автомобілі Тойота назад, то цей автомобіль залишився на зустрічній смузі руху.

Крім того, у судовому засіданні також у присутності усіх учасників справи був переглянутий відеозапис з місця ДТП, зроблений водієм автомобіля Форд ОСОБА_2 на мобільний телефон, копія якого була зроблена на СD-диск, який долучений до матеріалів справи і з якого вбачається, що автомобіль НОМЕР_3 після зіткнення залишився стояти на своїй смузі руху. Зіткнення відбулось в ліву частину переднього бампера і ліву передню фару цього автомобіля.

Крім того, на відео чітко вбачається осип ґрунту та краски безпосередньо перед лівою частиною переднього бампера автомобіля Ford Fiesta і краска відлущилась саме з передньої лівої частини бамперу цього автомобіля.

Це підтверджує, що після зіткнення автомобіль Форд залишився стояти в місці зіткнення.

Тому, враховуючи місце розташування осипу ґрунту та краски на асфальті можна дійти обґрунтованого висновку, що місцем зіткнення є зустрічна полоса руху для автомобіля НОМЕР_2.

Таким чином, проаналізувавши показання водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також фотографії надані водієм ОСОБА_1 і відеозапис наданий водієм ОСОБА_2 доходжу висновку, що водій ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі НОМЕР_2 по вул.Нахімова та підїжджаючи до перехрестя з провулком Гетьманським, безпосередньо перед поворотом ліворуч подивився спочатку направо, щоб впевнитись у відсутності там транспортних засобів та став повертати ліворуч, виїхавши при цьому на смугу зустрічного руху і не побачивши в цей момент, що зліва від нього повертав праворуч автомобіль Форд який повертав по своїй полосі руху, допустив з ним зіткнення.

Не визнаючи своєї вини в дорожньо-транспортній пригоді водій ОСОБА_1 зазначив, що інша водій ОСОБА_2 при повороті праворуч повинна була його пропустити, дотримуючись вимог п.16.12 ПДР, яким передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Однак, такі твердження водія ОСОБА_1 є безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки зазначений ним пункт 16.12 ПДР жодним чином не стосується дій водія ОСОБА_2, яка повертала праворуч, тому вона не повинна була надавати перевагу транспортному засобу ОСОБА_1, оскільки здійснювала поворот у своїй полосі руху ближче до правого краю проїзної частини і на смугу зустрічного руху при цьому повороті не виїжджала, що вбачається з досліджених судом вищезазначених фотознімків та відеозапису.

А навпаки, в даній ситуації саме водій автомобіля Toyota Corola ОСОБА_1 зобовязаний був дотримуватись вимог пункту 10.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху…

Тобто, це означає, що під час повороту на дорогу, яка має зустрічний напрямок руху транспортних засобів, водії, які здійснюють поворот ліворуч або розворот, зобовязані виконати поворот (розворот) без виїзду на смугу зустрічного руху, тому на більшості перехресть з точки зору безпеки дорожнього руху необхідно рухатися так, щоб центр перехрестя залишався завжди зліва від водія, який здійснює маневр повороту ліворуч або розвороту.

В даному ж випадку водій ОСОБА_1 не дотримався цих вимог, внаслідок чого здійснюючи поворот ліворуч він виїхав на смугу зустрічного руху по якій рухався автомобіль Ford Fiesta та проявивши неуважність в момент повороту, т.я. дивився вправо, не помітив цього автомобіля і допустив з ним зіткнення.

Стаття 9 Конституції України закріплює положення, згідно з яким чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Зокрема, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є міжнародним договором у сфері прав людини, який погоджений державами членами Ради Європи та має обов'язковий характер для застосування.

Тому, при розгляді справ суд повинен керуватись вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також усталеною практикою Європейського суду щодо забезпечення гарантованих національним законодавством прав захисту особи відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

У справі «Гурепко проти України» (Заява № 61406/00 від 06.09.2005 року ЄСПЛ у пункті 55 ЄСПЛ зазначив: з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу 7 до Конвенції.

По даній справі ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАп України, санкція якої передбачає адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до одного року і ст.286 КК України за «Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами» також передбачає додаткове кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, тому за своєю суттю та в силу суворості санкції дана адміністративна справа відносно ОСОБА_1 фактично носить кримінальний характер, тому на неї розповсюджуються усі гарантії ст.6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу 7 до Конвенції.

Статею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Крім того, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom) також зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі ? зокрема, як для даного випадку обовязку відповідно до п.10.5 Правил дорожнього руху водієві забороняється: при здійсненні повороту виїжджати на смугу зустрічного руху.

Таким чином, у судовому засіданні, наявними в матеріалах справи доказами було доведено поза будь-яким розумним сумнівом винуватість водія ОСОБА_1 у тому, що він при здійсненні повороту ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху, чим грубо порушив вимоги п.10.5 ПДР, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, в ході якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Частиною 1 ст.40-1 КпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Обставин, які б пом'якшували або обтяжували відповідальність ОСОБА_1 при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, те, що до адміністративної відповідальності притягується вперше вважаю, що водій ОСОБА_1 повинен бути підданий адміністративному стягненню у виді штрафу і з нього підлягає стягненню судовий збір у відповідності з вимогами ст.401 КпАП України у розмірі 352,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, …а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч.1 і 2 ст.308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Керуючись ст.ст.401, ст.124 КпАП України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 /триста сорок/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), в порядку ст.401 КпАП України на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. за наступними реквізитами: Одержувач ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106 Банк одержувача Казначейство України (ЕАП) МФО 899998 Рахунок 6001 Код платежу 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.І. Чернобай