Єдиний унікальний номер № 225/515/18
Провадження № 3/225/1172/2018
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2018 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Торецького відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, 10 вересня 2018 року о 19 год. 10 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, висловлювався нецензурною лайкою в адрес своєї співмешканки ОСОБА_2, чим скоїв психічне насильство в сімї.

Він же, будучи особою, яка раніше піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, 10 вересня 2018 року о 23 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, висловлювався нецензурною лайкою в адрес своєї співмешканки ОСОБА_2, чим скоїв психічне насильство в сімї.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчинених адміністративних правопорушеннях визнав повністю, щиро кається.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2018 року серії ГП № 211910, ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, 10 вересня 2018 року о 19 год. 10 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, висловлювався нецензурною лайкою в адрес своєї співмешканки ОСОБА_2, чим скоїв психічне насильство в сімї.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2018 року серії ГП № 211909, ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, 10 вересня 2018 року о 23 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, висловлювався нецензурною лайкою в адрес своєї співмешканки ОСОБА_2, чим скоїв психічне насильство в сімї.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2, відповідно до яких її співмешканець ОСОБА_1 вчинив насильство в сімї, а саме висловлювався в її адрес нецензурною лайкою, тим самим принижував її людську гідність.

Сам ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях та поясненнях суду не заперечує факт вчинення насильства в сімї шляхом ображання своєї співмешканки ОСОБА_2

Згідно постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 01.08.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, і призначено йому покарання у виді 60 (шістдесят) годин громадських робіт.

Оскільки ОСОБА_1, повторно, протягом року після накладення адміністративного стягнення, вчинив психологічне насильство в сімї, яке полягає в ображанні своєї співмешканки ОСОБА_2, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, приходжу до висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (за двома епізодами).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує характер вчинених правопорушень, ступінь провини ОСОБА_1, а саме вину визнає повністю, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не працює, дітей або інших осіб на утриманні не має, протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, санкція якої передбачає максимальне адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком до пятнадцяти діб, а тому стягнення має бути накладено в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у виді адміністративного арешту в межах, передбачених відповідними статтями КУпАП, так як таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових правопорушень.

При цьому зазначаю, що відповідно до статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку.

У справі «Швидка проти України» у рішенні від 30 жовтня 2014 року Європейський суд констатував порушення ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у зв'язку з тим, що суд розглянув апеляційну скаргу заявниці на постанову суду першої інстанції про визнання її винною у вчиненому адміністративному правопорушенні вже після того, як вона відбула призначене її покарання у повному обсязі, і цей перегляд таким чином не міг виправити недоліки суду першої інстанції.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП призначити покарання у виді адміністративного арешту строком на 5 (пять) діб.

Строк арешту обчислювати з моменту затримання.

Постанова підлягає виконанню після вступу її в законну силу.

Виконання постанови покласти на Торецьке відділення поліції Бахмутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв