П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 02.12.2017, приблизно о 22 год. 30 хв., керував автомобілем ЗАЗ, р.н. НОМЕР_1, по вул. Космонавтів у с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук.

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, який, на думку ОСОБА_1, пропущений з поважних причин, в самій же апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити у зв'язку із сплином строку накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги тим, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, без дослідження всіх доказів у провадженні та ненадання їм належної оцінки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги в повному обсязі з вимогою скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018 та закриття провадження у справі, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу з додатками та інші матеріали, слід прийти до наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, оскільки зматеріалів провадження видно, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо судового засідання, яке призначене на 22.02.2018 на 09:30, виходячи з його клопотання, наданого в той же день на адресу Шевченківського районного суду м. Києва (а.п. 19).

Між тим, оскільки в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 про отримання останнім копії оскаржуваного рішення тільки 16.04.2018 (а.п. 28), можна погодитися з проханням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018.

При цьому також приймається до уваги і обставина відсутності ОСОБА_1 в суді першої інстанції у зв'язку з перебуванням на лікуванні в амбулаторії ЗПСМ № 4 Центру з 22.02.2018 по 05.03.2018.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував ту обставину, що дійсно 02.12.2017, приблизно о 22 год. 30 хв., він керував автомобілем ЗАЗ, р.н. НОМЕР_1, по вул. Космонавтів у с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області, де був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти тест на стан сп'яніння за допомогою мобільного пристрою або проїхати в заклад охорони здоров'я, на що він-Шепелюк Д.А. відмовився, оскільки він загалом не довіряє працівникам поліції, при цьому, як він стверджує, був вимушений підписати протокол, складений стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, щоб, як зауважує ОСОБА_1, "не викликати додаткового роздратування поліцейських", але якого саме - вказати не спромігся.

Тобто, фактично ОСОБА_1 не оспорив свою відмову пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Наведені пояснення ОСОБА_1 у сукупності із даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 033961 від 02.12.2017 (а.с. 2), поясненнями свідків-понятих - ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.п. 3), рапортом поліцейського СРПП № 3 Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ ПП в Чернігівській області старшого сержанта поліції Радченка С.М. (а.п. 4), що досліджені судом першої та апеляційної інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП, і дають підстави для висновку суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - не оскаржені.

Отже, дослідивши всі докази в справі, в їх сукупності, слід прийти до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Апеляційній вимоги ОСОБА_1 щодо закриття провадження за сплином строків накладення адміністративного стягнення - не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки судом першої інстанції не порушено вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП, якою передбачено, що стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, з урахуванням того, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 02.12.2017, а рішення суду першої інстанції було прийнято 22.02.2018, тобто в трьохмісячний строк передбачений законом.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Виходячи з викладеного апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1- без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька