АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Наконечного В.Л. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_3 11.04.2017 року о 19 год. 30 хв. на вул. Басейна, 23/52 в м. Києві, керуючи автомобілем «Лексус»д.н. НОМЕР_1, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого залишила місце зіткнення, чим порушила п.13.1 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Наконечний В.Л. подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги Наконечний В.Л. вмотивовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_3, в матеріалах справи немає. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, не взяв до уваги, що на момент постановлення судового рішення строки, передбачені ст. 38 КУпАП, вже минули, а тому не мусив розглядати справу та встановлювати винуватість особи, яка притягається до відповідальності. Також зазначає, що працівники поліції не ознайомили ОСОБА_3 з матеріалами справи після доопрацювання та безпідставно направили її до суду, а суддя місцевого суду безпідставно надав перевагу поясненням водія ОСОБА_4, які містяться в матеріалах справи, та незаконно визнав ОСОБА_3 винною у вчиненні правопорушень.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явилась, хоча повідомлялась належним чином, пояснень щодо доводів апеляційної скарги та обставин ДТП не надала.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення НаконечногоВ.Л., який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та із змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ст.122-4 КУпАП, за обставин, зазначених у постанові суду, ґрунтується на досліджених судом доказах - поясненнях учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця події, фотокартках з місця події, рапорті працівника поліції.

Відомості, що містяться у схемі ДТП та фотокартках з місця події щодо локалізації пошкоджень транспортних засобів узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_4, які містяться в матеріалах справи, щодо обставин зіткнення транспортних засобів.

Наведені докази дають підстави вважати, що зіткнення автомобіля «Лексус» д.н. НОМЕР_1 з автомобілем «Хюндай» д.н. НОМЕР_2 сталось внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого остання залишила місце пригоди.

Таким чином, суддя місцевого суду на підставі вказаних доказів обґрунтовано дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_3

Суддя місцевого суду обґрунтовано визнав достовірними пояснення водія ОСОБА_4 про обставини зіткнення та залишення ОСОБА_3 місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки його поведінка у даній дорожній ситуації була послідовною. Саме ОСОБА_4 викликав патрульну поліцію, повідомив про вчинення правопорушення, дав пояснення на місці події та взяв участь у складанні схеми дорожньо-транспортної пригоди.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3. або її захисник не надали.

Отже доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції правильно встановив винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 9, 23 КУпАП застосування адміністративного стягнення, а відтак і звільнення від його застосування з нереабілітуючих підстав, допускається лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення немає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Наконечного В.Л. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя