Провадження № 33/772/466/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Дедик В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Дедик В.П., за участю секретаря Олійник Т.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, працюючого державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави.

За участю захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 притягнутий до адмінвідповідальності за те, що він, перебуваючи на посаді державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, тобто будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», в установлений законом термін, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 просять скасувати постанову та закрити провадження у справі, оскільки на ім'я ОСОБА_2 дійсно 24.06.2017р. був зареєстрований автомобіль Lada Granta 21901 2014р.в., державний номерний знак НОМЕР_2, але він його придбав разом з дружиною, а тому думав, що автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності, відтак його майновий стан змінився, але не потребує відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» внесення змін до декларації, оскільки не перевищує для нього 50% прожиткового мінімуму. Крім того, ОСОБА_2 не мав наміру уникнути фінансового моніторингу доходів та свідомо зареєстрував придбаний автомобіль на своє ім'я і відкрито користувався ним, що свідчить про те, що ОСОБА_2 формально порушив вимоги закону, які не потягли тяжких наслідків, що знижує суспільну небезпеку.

Також не взято до уваги Постанову Верховного Суду від 11.04.2018 року де зазначено, що документи, які стали підставою для складання протоколу зібрані працівниками поліції, а не НАЗК, яке мало б зібрати та передати органам поліції.

Заслухавши захисника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить врахувати правову позицію Верховного Суду щодо незаконності збирання матеріалів органом поліції для складання протоколу, висновки щодо порушень законодавства про е-декларування має зробити НАЗК, чого не було в даному випадку, а тому постанова суду підлягає скасуванню, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про скасування постанови суду з наступних підстав.

Суд першої інстанції, притягнувши до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 взяв до уваги лише те, що ОСОБА_2 є суб'єктом декларування та що ним не було повідомлено НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме придбання автомобіля вартістю 95 802 грн.

Проте Суд не звернув увагу на те, що даний автомобіль був зареєстрований на ім'я ОСОБА_2 24.06.2017року та ним було його внесено до щорічної декларації за 2017 рік, яка ним подана до НАЗК.

Проте із НАЗК не надходило жодних повідомлень до органів поліції про допущення порушень ОСОБА_2, які б стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 814/886/17, де зазначено, що на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону № 1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Законом № 1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права згідно з вимогами частини другої статті 49 Закону № 1700-VII зобов'язані перевірити факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону № 1700-VII.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку про порушення норм матеріального та процесуального права при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та застосуванні їх судом першої інстанції при постановленні судового рішення, у зв'язку із чим постанова суду підлягає скасуванню, з закриттям провадження в даній адміністративній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 293, 294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 задовільнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. - скасувати та закрити провадження в даній адміністративній справі.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області: В.П. Дедик

Згідно з оригіналом:

Суддя: