КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД

Справа № 534/769/18
Провадження № 3/534/207/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 рокуКомсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретарів судового засідання особи, яка притягується до відповідальності, адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу про притягнення до відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючого у м.Горішні Плавні, по ОСОБА_6, 83, кв.98,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

05 червня 2018 року близько 03 год. 30 хв. по проспекту Героїв Дніпра у м.Горішні Плавні Полтавської області, ОСОБА_4 керував автомобілем марки «ВАЗ211140», державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, не реагування зіниць очей на світло) та відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе не визнав, стверджуючи, що автомобілем він не керував та від проходження освідування не відмовлявся. Пояснив, що керуючи автомобілем рухався по проспекту Героїв Дніпра у м.Горішні Плавні, де на узбіччі, біля будинку №8, припаркував автівку та очікував на товариша. Через 20-30 хвили підїхали поліцейські, на той момент його автівка знаходилась у зупиненому стані а сам він знаходився за кермом.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягав на відсутності належних доказів провини його підзахисного.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, його захисника, показання свідків, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та обєктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступників висновків.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №062873 від 05.06.2018, ОСОБА_4 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння та відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, чиї пояснення приєднані до складеного протоколу.

В присутності вказаних свідків відносно ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоровя, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року визначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (пункт 6 розділу 2 наведеної Інструкції).

Згідно з приєднаними до справи письмовими поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8, у присутності останніх було зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_4 від проходження перевірки на стан наркотичного спяніння, що також підтверджується продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом події, здійсненим нагрудною боді-камерою поліцейського.

Зазначені письмові докази повністю узгоджуються із показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7, який підтвердив, що дійсно був запрошений працівниками поліції в якості свідка під час проходження особою огляду на стан спяніння. Так, згідно із показаннями ОСОБА_7, приблизно в червні цього року у його присутності по проспекту Героїв Дніпра у м.Горішні Плавні водій автомобіля «Лада» (ВАЗ) відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Свідок ОСОБА_9, яким безпосередньо було складено протокол, показав, що на службу 102 надійшло повідомлення щодо неадекватного керування водієм транспортним засобом, зазначений автомобіль потім було ним зупинено біля буд.№8 по ОСОБА_6. Вказаний автомобіля рухався у напрямку від магазину «Південний» у м.Горішні Плавні. Після зупинки водій автомобіля відмовився виходити з автівки та у категоричній формі заперечив проходження огляду на стан спяніння. Через вікно було явно видно почервоніння очей, а також зіниці очей не реагували на світло. Запаху алкоголю від водія не відчувалось, тому пройти освідування на стан алкогольного спяніння, йому не пропонувалось. Свою відмову ОСОБА_4 пояснив відсутністю підстав для огляду, наслідки відмови від проходження огляду водію були розяснені.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав, що керування транспортним засобом до місця зупинки здійснював він, і він же знаходився місці водія. Твердження ОСОБА_4 про те, що працівниками поліції йому не було надано можливість пройти огляд на стан спяніння, від проходження якого він не відмовлявся, суд вважає неспроможними і розцінює їх як обраний ним спосіб захисту та як спробу уникнути визначеного Законом стягнення.

Як убачається з пояснень ОСОБА_4 в ході розгляду справи, останній дії працівників поліції з приводу ненадання можливості пройти огляд на стан спяніння не оскаржував. Більше того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 від надання пояснень відмовився.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та обєктивно узгоджуються із наданим записом відеофіксації правопорушення, здійсненим нагрудною боді-камерою поліцейського, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом».

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 є склад правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, так як він будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Частиною другою згаданої статті передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_4 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо застосування до порушника стягнення у виді позбавлення спеціального права, суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

За таких обставин, до ОСОБА_4 слід застосувати додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 401,283,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В.Крикливий