Провадження № 3/263/2699/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст.130 ч.1 КпАП України,

В С Т А Н О В И Л А:

19.08.2018 року о 13-42 год. ОСОБА_2 в м. Маріуполі по вул. М.Грушевського, 12, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зениці ока не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп'яніння шляхом проведення огляду у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Правопорушник в судовому засіданні свою провину в інкримінованому правопорушенні не визнав, та пояснив, що 19.08.2018 року приблизно о 13-00 год. він керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. М. Грушевського в м. Маріуполі, де ним були порушені ПДР, а саме він невірно здійснив маневр перестроювання, у зв'язку з чим його було зупинено робітниками патрульної поліції, які перевірили його документи та коли вони його майже відпустили, під'їхав інший автомобіль патрульної поліції, який проїжджав повз. Знов приїхавший патруль поліції перевірив його документи та попросили його пересунути автомобіль, оскільки він заважав руху інших транспортних засобів. На їх прохання він проїхав 10 метрів, зупинив автомобіль, вийшов з нього, та після чого працівники поліції почали робити йому зауваження щодо бризковиків та не включення аварійного сигналу. Після працівники поліції звернули увагу на його поведінку, перевіряли його на невідомому йому приборі, а саме останній йому приставили до очей. Зауважив, що в той час він був сильно втомлений, оскільки працював. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння шляхом проведення огляду у медичному закладі, на що він спочатку погодився, але враховуючи зауваження поліцейського, що ц займе багато часу та автомобіль можливо відвезуть на штраф майданчик, він передумав та вже у присутності двох свідків він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння шляхом проведення огляду у медичному закладі, оскільки на його роботі дуже суворе керівництво, та він не хотів мати ніяких проблем, зокрема щоб його не звільнили, оскільки має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, а ця робота це його єдиний дохід. Відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення, що в ньому було написано він уваги не звернув, оскільки потрібно було працювати далі. Також йому видали тимчасові права. ПДР він знає, проте не знав, що за відмову від проходження медичного огляду передбачено покарання. Також ним власноруч була написана розписка, що він зобов'язується не керувати автомобілем протягом 24 годин, проте одразу він сів за руль транспортного засобу, оскільки робітники поліції дозволи проїхати на базу за місцем його роботи для того, щоб він там залишив автомобіль. На час складення протоколу він був тверезий та ніяких наркотичних засобів не вживав, свою провину в інкримінованому мені правопорушенні не визнає, оскільки під час складення протоколу він заплутався, у зв'язку з тим, що співробітники поліції його ввели в оману.

Представник правопорушника в судовому засіданні підтримав доводи останнього, при цьому зауваживши, що відповідно до положень діючого законодавства у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Відповідний огляд осіб здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року. При цьому, у матеріалах даної справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Крім того, поліцейським не були роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю підпису правопорушника про зазначене в протоколі. Також працівником поліції не було роз'яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Зауважував, що долучений до протоколу відеоматеріал не є належним доказом. На підставі викладеного просив закрити провадження по зазначеній справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, пояснили, що дійсно 19.08.2018 року приблизно о 13-40 год. вони були запрошені працівниками патрульної поліції для присутності в якості свідків при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 Працівники поліції в їх присутності запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, на що останній відмовився. Особливих ознак наркотичного або алкогольного сп'яніння у ОСОБА_2 вони не помітили. При складення протоколу останнім ніяких клопотань або заперечень не заявлялось.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка поліцейський роти №2 батальйону УПП в Донецькій області ОСОБА_5 пояснила, що 19.08.2018 року до їх патрульного автомобіля від іншого патруля надійшло повідомлення про порушення ПДР та виявлення у громадянина ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, при цьому інший патруль не мав повноважень на складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Вони приїхали на вказаний виклик, де побачили громадянина ОСОБА_2, який вів себе дивно, мав звужені зіниці ока, у зв'язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, на що останній відмовився у присутності двох свідків, тому був складений відповідний протокол.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наступне.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій в стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп'яніння у водія транспортного засобу (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), у зв'язку з чим має законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.3 зазначеного Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, оскільки у водія ОСОБА_2 поліцейським було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння.

Суд критично ставиться до тверджень представника правопорушника ОСОБА_6 про відсутність у ОСОБА_2 ознак сп'яніння, оскільки це спростовується показами самого ОСОБА_2, який зауважив, що під час складення протоколу він дійсно мав стомлений вигляд, оскільки довго працював.

Крім цього, суд не бере до уваги посилання представника правопорушника ОСОБА_6 на порушення правил проведення огляду працівниками поліції, виходячи з наступного.

У п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) вказано, що огляд на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Таким чином згідно з вказаною нормою поліцейській огляд не проводить, а лише при наявності певних ознак сп'яніння, зазначених у п.3 та п.4 розділі у вказаної Інструкції, у нього можуть виникнути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп'яніння. Лише після цього на підставі п.6 огляд може бути проведений або поліцейським, або лікарем.

При цьому згідно п.1 розділу 2 Інструкції огляд поліцейським може бути проведене лише при наявності ознак сп'яніння, передбачених п.3 розділу 1, тобто при наявності ознак алкогольного сп'яніння. Огляд поліцейським при наявності ознак наркотичного сп'яніння, передбачених п.4 розділу 1, взагалі Інструкцією не передбачений.

Також вказаною Інструкцією не передбачений обов'язок поліцейського видавати направлення для проведення огляду у медичному закладі на встановлення стану наркотичного сп'яніння. При цьому розділ 3 Інструкції, який закріплює порядок проведення огляду в медичній установі, взагалі не передбачає необхідність такого направлення до лікаря, а навпаки у п.6 розділу 3 зазначено, що відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп'яніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі - акт медичного огляду), зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду.

Таким чином, посилання представника правопорушника на п.8 розділу 2 Інструкції є недоречними, оскільки зазначений розділ регулює порядок проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння, тобто при наявності ознак сп'яніння, передбачених п.3 розділу 2, в той час як ОСОБА_2 інкримінується наявність ознак наркотичного сп'яніння.

В свою чергу, сам ОСОБА_2 в своїх поясненнях зауважив, що він не мав наміру самостійно проходити огляд у медичній установі на встановлення стану сп'яніння, та не вчинив жодних заходів для такого проходження.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Що стосується зауважень представника правопорушника, що долучений до протоколу відеоматеріал не є належним доказом, то слід зауважити наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей, документів, а також іншими документами.

За змістом статті 31 Закону "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З метою фіксування правопорушення, забезпечення дотримання ПДР у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 40 «Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний факт правопорушення було зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції, а тому доводи представника правопорушника в даній частині є неспроможними.

Суд не бере до уваги пояснення правопорушника щодо введення його в оману співробітниками поліції під час складення протоколу, у зв'язку з чим він заплутався та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням технічного засобу або проведення огляду у медичному закладі, та нероз'яснення наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Юридична необізнаність правопорушника не може бути визнана підставою для закриття провадження по справі, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить від бажання такої людини.

Також неспроможними є твердження представника правопорушника щодо не роз'яснення останньому прав та обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки останнє спростовується доданим до протоколу відео, зафіксоване на нагрудну камеру працівника поліції.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних по справі доказів, суд вважає, що при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівником УПП в м. Маріуполі не було допущено неповноту чи необ'єктивність в оцінюванні дій правопорушника або порушення процесуальних норм при складенні даного протоколу чи порушень законних прав ОСОБА_2

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Факт скоєння ОСОБА_2 вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями як свідків, так і самого правопорушника, рапортами та іншими матеріалами справи.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_2 міру адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 40-1, ст.130 ч.1 КпАП України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (Отримувач - Донецьке УК/Дон. Обл../ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 38033949, Банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство, Код банку (МФО ГУДКСУ) - 899998, Номер рахунку - 5001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн. (рахунок: 5052, Одержувач: Маріуп. УК/Центральний р-н/22030001, код ЕДРПОУ отримувача - 37989721, Банк отримувача - Державна Казначейська служба України, МФО: 899998).

Постанова може бути оскаржена впродовж десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Строк пред'явлення до виконання 3 місяця з наступного дня після набрання постанови законної сили.

Суддя: Н.В. Хараджа