Справа № 539/934/18
Провадження №3/539/321/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Карпенко Т.П.,

з участю потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області адміністративний матеріал, який надійшов від Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого міським головою Лубенської міської ради Полтавської області з 10.11.2015 року, РНОКПП - НОМЕР_1,

за ч. 7 ст. 212-3 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 27 листопада 2017 року надійшла скарга ОСОБА_1 про порушення посадовими особами Лубенської міської ради права на звернення.

За результатами перевірки скарги встановлено, що 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенської міської ради із запитом, який за змістом є заявою, із проханням повідомити, чи застосовувалися під час прийняття рішення про визначення місця проживання його дочки ОСОБА_3 у вересні 2016 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради певні нормативні акти.

Виконавчий комітет Лубенської міської ради листом від 27 вересня 2017 року № 01-31/45 за підписом міського голови ОСОБА_2 надав відповідь на звернення ОСОБА_1, повідомивши, що виконавчий комітет Лубенської міської ради як орган опіки та піклування діє в межах наданих законом повноважень, у рамках законодавчого поля й виключно в найвищих інтересах дітей, проте залишив поза увагою питання, із яким звертався заявник, таким чином не забезпечивши всебічної перевірки звернення ОСОБА_1 від 18 вересня 2017 року.

Крім того, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 27 листопада 2017 року надійшла скарга ОСОБА_1 про порушення посадовими особами Лубенської міської ради права на звернення.

За результатами перевірки даної скарги встановлено, що 03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенської міської ради із заявою, у якій просив надати відповідь на низку питань, зокрема те, яким є джерело походження фрагменту тексту абзацу шостого листа виконавчого комітету Лубенської міської ради від 08 вересня 2017 року № 01-31/42, у якому процитовано положення Декларації прав дитини, чи є зазначений фрагмент тексту офіційним перекладом українською мовою, тощо.

Виконавчий комітет Лубенської міської ради листом від 10 жовтня 2017 року № 01-31/49 за підписом міського голови ОСОБА_2 надав відповідь на звернення ОСОБА_1, повідомивши, що у виконавчого комітету міської ради відсутні повноваження щодо визначення понять та тлумачення законодавства України, що суперечить пункту 6 частини першої статті 38-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження з надання роз'яснень положень законодавства та консультацій щодо порядку звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги. У звязку з цим виконавчий комітет Лубенської міської ради залишив поза увагою питання, із якими звертався заявник, таким чином не забезпечивши всебічної перевірки звернення ОСОБА_1 від 03 жовтня 2017 року.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їхнього статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон).

Частиною першою статті 1 Закону передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з положенням абзацу другого частини першої статті 19 Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Усебічність передбачає повний і всеосяжний розгляд звернення, перевірку всіх фактів і відомостей, указаних заявником, а також недопущення поверхневого й неґрунтовного розгляду звернення.

З огляду на зазначене вище, звернення ОСОБА_1 від 18 вересня 2017 року та від 03 жовтня 2017 мали бути розглянуті з наданням вичерпної відповіді на порушені в них питання, здійснивши належну перевірку. Якщо питання заявника не належить до компетенції органу, він мав надати відповідні розяснення, проте цього не було зроблено.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною сьомою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з порушенням вимог статті 19 Закону України «Про звернення громадян», а саме незабезпечення всебічної перевірки звернення заявника від 18 вересня 2017 року та від 03 жовтня 2017 року.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на адресу суду 10.05.2018 року надіслав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно нього на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки з часу вчинення правопорушень минуло понад 6 місяців.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що осінню 2017 року він неодноразово звертався до виконкому Лубенської міської ради щодо надання йому розяснень з приводу прийнятих виконкомом рішень, які стосуються його прав та розяснень чинного законодавства, що входить до компетенції виконкому, на що отримував листи за підписами міського голови, зміст яких не висвітлював порушувані ним питання та не надавав на них відповіді. Тому вважав, що даними діями було порушено його право на звернення громадян згідно ЗУ «Про звернення громадян». Після чого він звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питання усунення порушень законодавства про звернення громадян.

Факт вчинення адміністративного правопорушення також підтверджується дослідженими в судовому засіданні зверненнями ОСОБА_1 до голови Лубенської міської ради від 18.09.2017 року та 03.10.2017 року з приводу надання інформації та відповідними листами за підписами міського голови від 27.09.2017 року №01-31/45 та від 10.10.2017 року №01-31/49 відповідно, з яких вбачається, що не було забезпечено перевірку всіх фактів і відомостей, указаних заявником у зверненнях, а також допущено поверхневий розгляд звернень без надання відповідей на всі питання, які порушувалися у даних зверненнях.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що протоколи складено відносно правопорушень, які було скоєно 27 вересня 2017 року та 10 жовтня 2017 року, а адміністративний матеріал надійшов до Лубенського міськрайонного суду 06.04.2018 року, тобто вже з порушенням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Ч. 2 ст. 38 КпАП України передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КпАП України, враховуються положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Таким чином, враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КпАП України, провадження по адміністративній справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч. 7 ст. 212-3 КпАП України на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КпАП України закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області в десятиденний термін, через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4