Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого керівником проектів та програм у сфері матеріального виробництва «ТОВ Кромберг енд Шуберт Україна Лу», на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та судового збору в дохід держави у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що він, 20 липня 2018 року о 00 год. 05 хв. по пр.Грушевського, 8 в м.Луцьку Волинської області керував автомобілем марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.08.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та судового збору в дохід держави у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на те, що не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не отримував повістки про виклик до суду. Зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте без врахування фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання ним вини у вчиненні вищевказаного правопорушення. Зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційний суд поновлює ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає, що він пропустив його з поважних причин, на розгляді справи не був присутній, копію постанови місцевий суд надіслав 13.08.2018р., яку ОСОБА_2 отримав 17.08.2018 року.

Посилання ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції всупереч вимог ст.268 КУпАП розглянув справу за його відсутності та він належним чином не був повідомлений про розгляд справи, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки в матеріалах адміністративної справи містяться повідомлення про виклик ОСОБА_2 до суду та розписка про вручення йому поштового відправлення, яке ним власноручно підписане 02.08.2018 року (а.с.7,8).

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд першої інстанції врахував вимоги ст.268 КУпАП, згідно якої ст.130 КУпАП не відноситься до категорії справ, де присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов'язковою, а тому, прийшов до вірного висновку про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та зловживання останнім своїми процесуальними правами.

Вчинення ОСОБА_2 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, стверджено зібраними у справі і дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №317581 від 20.07.2018 року (а.с.1), який підтверджує, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; поясненнями відібраними в свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що були присутніми при складанні протоколу на ОСОБА_2, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с.4).

Не визнання вини правопорушником ОСОБА_2 суд розцінює, як спосіб уникнення відповідальності. В матеріалах адміністративної справи достатньо доказів вини правопорушника у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, висновки суду першої інстанції про порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, правильними.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, нових доказів суду апеляційної інстанції не надала.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, який є працевлаштованим, а також обставини, що обтяжують та пом'якшують відповідальність та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.08.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2018 року щодо нього - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук