Справа № 383/950/18
Номер провадження 3/383/361/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №032490 від 05.07.2018 року, ОСОБА_1 05.07.2018 року о 18 год. 59 хв. на польовій дорозі не доїжджаючи вул. Центральної в с. Грузьке Бобринецького району керував транспортним засобом RENAULT Trafic д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, згідно медичного висновку Бобринецької ЦРЛ №13 від 05.07.2018 року, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, у графі протоколу про адміністративне правопорушення - «свідки чи потерпілі», записи відсутні, що вказує на відсутність свідків при складанні даного протоколу.

В судовому засіданні факт вчинення даного правопорушення і свою вину ОСОБА_1 не визнав, пояснивши, що пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки йому працівники поліції не пропонували та свідків не було, а відразу повезли у лікарню для проходження медичного огляду. Також вказав, що алкогольних напоїв взагалі не вживає, оскільки хворіє та приймає ліки. Просив провадження у справі закрити у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, зваживши його доводи вважаю, що провадження підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП виходячи із наступного.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого спяніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Що стосується процедури проведення огляду на стан спяніння, то на переконання суду, вона була грубо порушена.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, (далі - Порядок).

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

Із наявних у матеріалах справи доказів, не підтверджено законність проведення огляду ОСОБА_1 на встановлення перебування його в стані алкогольного спяніння.

Так, матеріали справи взагалі не містять відомостей з приводу того, що ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу пропонувалось пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обовязковою. Також, матеріали справи, як і протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містять даних про відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду чи незгоди із його результатами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість редакції.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства приходжу до висновку, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу 1 Інструкції 1452/735), що в даному випадку безпідставно не було зроблено працівником поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, а тому слід вважати, що в такому випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння) відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях останнього порушень вимог 2.5 ПДР України складений не був, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, звертає на себе увагу і той факт, що наданий працівниками поліції Висновок №13 від 05.07.2018 року є недійсним, так як складений із порушенням вимог Інструкції № 1452/735. На невідповідність Висновку вимогам зазначеної інструкції вказують наступні факти.

Так, проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів регламентується Розділом 3 Інструкції 1452/735.

Пунктом 16 вказаного Розділу Інструкції 1452/735 встановлено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення, зокрема стану алкогольного спяніння, видається на підставі акту медичного огляду (далі - Акт).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Згідно пункту 18 Розділу 3 Інструкції 1452/735, усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Так, висновок медичного огляду ОСОБА_1 отримано з численними порушеннями вимог Інструкції 1452/735, а саме: у п. 12 Висновку не зазначено імя та по батькові лікаря, який проводив огляд; висновок не скріплений відтиском печатки закладу.

Пунктом 22 Розділу 3 Інструкції 1452/735 передбачено, що висновки, щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З огляду на викладені недоліки та неточності, які були допущені під час Висновку, результати медичного огляду ОСОБА_1 на стан спяніння, слід визнати недійсними.

Оскільки огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції проведений не був, а висновок лікаря судом визнано недійсним за наведених вище підстав, то сам по собі не може встановити та підтвердити обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що при складанні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 начальником СРПП №3 Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 допущено грубе порушення встановленого порядку огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння, а також не долучено безумовних та переконливих доказів вини, що позбавляє можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення, оскільки відсутня його обєктивна сторона.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 252, 266, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 383/950/18 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова може бути оскаржена до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 10 днів з дня її винесення, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Суддя І.М. Адаменко