АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1298/2018 Категорія: ч. 4 ст. 212-3 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Мальцев Д.О.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - адвоката Тищенко С.Ю., та ОСОБА_6,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби,

за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як зазначено у постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2017, ОСОБА_4 було вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 212-3 АП. При цьому, датою вчинення правопорушення зазначено 15 вересня 2017 року.

У судовому засіданні представник Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини пояснив, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_6 щодо порушення Міністерством юстиції України його права на інформацію. Як вбачається з матеріалів звернення, потерпілий звернувся до Міністерства з інформаційним запитом від 11.09.2017р. № 9-2 (вх.1245/5), в якому просив надати інформацію про суму винагороди, виплаченої помісячно посадовим особам Міністерства відповідно до Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою КМУ від 08.09.2016 р. № 643 із зазначенням імен відповідних посадових осіб.

Відповідь на вказаний запит була надана потерпілому заступником Міністра юстиції України з питань виконавчої служби ОСОБА_4 листом від 15.09.2017р. № 35746/ПІ-П-2471/20.1, яким відмовлено у наданні запитуваної інформації з посиланням на Закон України э захист персональних даних» та статтю 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Також зазначено, що виплата винагороди державному виконавцю здійснюється рахунок надходжень до спеціального фонду, що формується з коштів виконавчого збору, і потребує додаткових витрат за рахунок Державного бюджету України. Відтак, в діях заступника Міністра з питань виконавчої служби ОСОБА_7 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 212-3 КУпАП.

Рішення суду про закриття провадження по справі обґрунтоване тим, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення датою вчинення правопорушення зазначено 15.09.2018 року, а справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 11.12.2017 р. Таким чином, на момент розгляду справи закінчились строки для накладення адміністративного стягнення, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою встановити/підтвердити факт триваючого адміністративного правопорушення, вчиненого заступником Міністра юстиції з питань виконавчої служби ОСОБА_4, за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП та притягти його до адміністративної відповідальності.

Вважає, що оскаржуваною постанова є незаконною, оскільки на день надходження до суду 11.12.2017 р. протоколу від 07.12.2017р. та на день розгляду справи 20.02.2018 р. не минув строк для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 зазначає, що суддя незаконно поставив тотожність між поняттями «вчинення правопорушення» та виявлення правопорушення».

Суддя не врахував, що вчинене правопорушення було виявлено лише після складання 07.12.2017 р. та підпису особисто ОСОБА_4 відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, згідно вимог ст.38 КУпАП суддя не мав законних підстав для закриття провадження у справі так як не минув трьохмісячний строк, з дня виявлення правопорушення, для притягнення до відповідальності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення

ОСОБА_6 вказує, що суддя помилково та необґрунтовано дійшов до висновку про відсутність підстав для притягнення заступника Міністра юстиції з питань виконавчої служби ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності та не застосування вимог ст. 38 КУпАП щодо триваючого порушення його законних прав та інтересів та факту виявлення правопорушення лише після складання 07.12.2017 р. протоколу про адміністративну відповідальність заступника Міністра юстиції з питань виконавчої служби ОСОБА_4 Захисник ОСОБА_4 - Тищенко С.ІО. та сам правопорушник не заперечує факту триваючого порушення його законних прав та інтересів на отримання законної відповіді на всі питання та запитуваної інформації згідно його запиту від 11.09.2017 р. №9-2. Він по теперішній час не отримав по запиту від 11.09.2017р. №9-2 запитувану інформацію від заступника Міністра юстиції з питань виконавчої служби ОСОБА_4 - особи, яка має в своєму розпорядженні та розпоряджається такою формацією.

Заступник Міністра юстиції з питань виконавчої служби ОСОБА_4 свідомо та ціленаправлено приховує та не надає запитувану інформацію всупереч вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та законних вимогах представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_8.

Підтвердженням триваючого порушення моїх законних прав та інтересів та не отримання запитуваної інформації є лист-вимога від 29.01.2018р. №12'І:5~ 13085.35.18.1/10-120 представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_8 до Міністерства юстиції України.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6, адвокат Тищенко С.Ю., в інтересах ОСОБА_4, просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_4 - адвоката Тищенко С.Ю., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані по справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до правильного висновку про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з тим, що правопорушення, вчинене ОСОБА_4, є триваючим, відповіді на свій запит він на даний час не отримав, у зв'язку з чим строки не закінчились, є необґрунтованими та не відповідають вимогам закону.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді) стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення воно вчинене ОСОБА_4 15 вересня 2017 року (а.с. 9), при цьому згідно матеріалів справи днем виявлення правопорушення слід вважати 17 жовтня 2017 року - день надходження скарги ОСОБА_6 до секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення 20 лютого 2018 року в межах вказаного протоколу суд прийшов до законного та обґрунтованого рішення у справі про закриття провадження в зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський