Провадження № 3/127/6546/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2018 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, яка є опікуном своєї матері, має на утриманні неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 04.10.2018 року серії ГП № 277804 вбачається, що 03.10.2018 року о 20 год. 40 хв. АДРЕСА_1 був здійснений виклик працівників поліції про те, що ОСОБА_1 веде себе зухвало, агресивно, на зауваження працівників поліції припинити свої протиправні дії відмовилася, шарпала за формений одяг, виражалася нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу України проадміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 та її захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснили, що 03.10.2018 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 перебували у своєму будинку АДРЕСА_1. Побачивши тріщину на стіні ванної кімнати, ОСОБА_1 пішла до сусіда, щоб повідомити йому, що проведення ним ремонтних робіт завдає шкоди її майну. Сусідові сокирою вона не погрожувала і сокири в неї не було, із сусідом розмовляла на подвір'ї. Після цього ОСОБА_1 повернулася до свої квартири. Через деякий час до її квартири прийшли працівники поліції, яких викликав сусід. Вона відкрила двері, працівники поліції зайшли в квартиру та сказали проїхати до відділення поліції, на що ОСОБА_1 відповіла, що їй потрібно одягнути куртку та взяті ключі і замкнути двері, оскільки в квартирі спали її чоловік та дитина. Працівники поліції сказали, що вона довго копошиться. Після чого, нічого ОСОБА_1 не пояснюючи та ніяких вимог не висловлюючи, один із працівників поліції в приміщенні кухні заломив їй руки за спину та надягнув кайданки, нагнувши її обличчям вниз, крикнув поставити ноги на ширині плечей, та при цьому наносив удари по руках, грудній клітині а також удари ногами по її ногах. При цьому ОСОБА_1 непокори не чинила, жодних дій відносно працівників поліції не вчиняла, за формений одяг не шарпала, не погрожувала фізичною розправою, ножа в її руках не було. В цей час її чоловік ОСОБА_3, який спав в кімнаті на дивані, проснувшись від шуму, почав підніматися із дивану та запитав, що відбувається. Після чого до чоловіка в кімнату підійшов інший працівник поліції та застосував газовий балончик, заприскавши йому обличчя, після чого надягнув на нього кайданки. В результаті неправомірних дій працівників поліції ОСОБА_1 були завдані легкі тілесні ушкодження, що підтверджується Актом судово-медичного дослідження. ОСОБА_1 не відмовлялася виконати законні вимоги працівників поліції, оскільки фактично таких вимог не було. Після того, як працівники поліції застосували до неї фізичну силу, вона перебувала в зв'язку з такими подіями у важкому емоційному стані. Вважають, що працівники поліції не мали жодних законних підстав завдавати ОСОБА_1 тілесні ушкодження, оскільки непокори вона не вчиняла, на пропозицію працівників поліції поїхати до відділення поліції погодилася та лише хотіла одягнути куртку та замкнути квартиру. Твердження працівників поліції про те, що ОСОБА_1 погрожувала своєму сусідові сокирою та працівникам поліції ножем, не відповідають дійсності та жодними доказами не підтверджуються, оскільки ні сокири, ні ножа в її домогосподарстві не знаходили та не вилучали. Після того як ОСОБА_1 та її чоловіка затримали та привезли до відділення поліції, їм пропонували підписати папери та обіцяли, що через п'ять хвилин після підписання паперів вони будуть вдома, однак від підпису вони відмовилися, оскільки вважали, що їх права порушені. ОСОБА_1 повідомляла, що їй потрібен адвокат, однак допомоги захисника їй не забезпечили. Про застосування спецзасобів працівники поліції ні ОСОБА_1 ні її чоловіка не попереджали, жодної загрози здоров'ю і життю працівників міліції вона не становила. ОСОБА_1 не могла виявляти непокори, шарпати працівників міліції за формений одяг, оскільки за декілька секунд працівники поліції надягли на неї кайданки, після чого вони поїхали до відділення поліції. Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2018 року зобов'язано уповноважену особу Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 08.10.2018 року з приводу нанесення їй працівниками поліції тілесних ушкоджень.

ОСОБА_1 та її захисник ОСОБА_2 вважають, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не доведена під час судового розгляду справи, жодних доказів на підтвердження її винуватості до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. Просять провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працює інспектором взводу №1 роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області. 03.10.2018 року він перебував при виконанні службових обов'язків та заступив на добове чергування. Оскільки 03.10.2018 року приблизно о 20 год. 40 хв. по телефону спецлінії "102" надійшло повідомлення від сусіда ОСОБА_1 з приводу погроз фізичною розправою і заявник повідомляв про погрози сокирою, тому на місце пригоди виїхала група швидкого реагування, до складу якої ввійшов він, поліцейський роти поліції особливого призначення ОСОБА_6, працівник патрульної поліції. Приїхавши до будинку по АДРЕСА_1, вони зайшли до квартири заявника ОСОБА_4, який повідомив, що ОСОБА_1 зайшла до його квартири із сокирою та погрожувала йому. Після цього вони пішли до квартири ОСОБА_1 щоб поспілкуватися із нею з приводу даних подій. Вони постукали, після чого ОСОБА_1 відкрила вхідні двері, вони представилися та пояснили їй, що в поліцію звернувся її сусід. Спілкувалися вони на порозі, до квартири не заходили. ОСОБА_1 відмовилася надавати пояснення, перебувала в стані алкогольного сп'яніння, висловлювалася нецензурною лайкою. Після чого намагалася схопити його за формений одяг і він побачив в її руках ніж. Він застосував до ОСОБА_1 прийом "загиб руки" та надягнув кайданки, при цьому тілесних ушкоджень їй не наносив. Ніж вона при цьому викинула. Все це відбувалося біля вхідних дверей будинку, до будинку працівники поліції не заходили. Потім він побачив, що з будинку на них рухається невідомий чоловік. Газовий балончик до чоловіка він не застосовував, оскільки в нього газового балончика не було. Такий засіб був у ОСОБА_6, однак чи він його застосовував до чоловіка, не бачив. Після чого ОСОБА_1 та її чоловік були затримані та доставлені у відділення поліції для складання протоколу. Оскільки вони відмовилися від підписання протоколу, при складанні протоколу були присутні поняті. Сокира чи ніж з будинку ОСОБА_1 не вилучалися. Нагрудних камер у них не було. Після даних подій він написав відповідний рапорт.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 03.10.2018 року близько 20 год. 00 хв. він з ОСОБА_1 перебували у своєму будинку АДРЕСА_1. Оскільки в той день вони святкували його день народження, він, провівши гостей, ліг спати в кімнаті на дивані. Він проснувся від криків своєї дружини та побачив, що в кухні на його дружину працівники поліції намагаються надіти кайданки. Один із працівників поліції стояв поряд із дружиною та заломив дружині руки, нагнувши її, крикнув поставити ноги на ширині плечей, при цьому інший працівник поліції стояв ззаді дружини та бив її своєю ногою по ногах. Він, сидячи в кімнаті на дивані, запитав працівників поліції, що вони роблять, після чого один із працівників поліції підбіг до нього та застосував газовий балончик, заприскавши йому обличчя, після чого штовхнув на підлогу та надягнув на нього кайданки. Дружина лише кричала: "що ви робите", непокори не чинила, ножа в її руках не було. Працівники поліції нічого їм не пояснювали, вимог не висловлювали. Після чого працівники поліції затримали його та ОСОБА_1 та привезли до відділення поліції, їм пропонували підписувати папери, однак від підпису вони відмовилися, оскільки вважали, що порушуються їх права. У відділенні поліції також були двоє молодих чоловіків, які були понятими. Про застосування спецзасобів працівники поліції ні ОСОБА_1 ні його не попереджали. ОСОБА_1 не могла вчиняти непокору та шарпати працівників поліції за формений одяг, оскільки працівники поліції надягли на неї кайданки, після чого вони поїхали до відділення поліції.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зазначені як поняті у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 272 КУпАП двічі викликалися до суду як свідки, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, її захисника, свідків, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 04.10.2018 року серії ГП № 277804, 03.10.2018 року о 20 год. 40 хв. АДРЕСА_1 був здійснений виклик працівників поліції про те, що ОСОБА_1 веде себе зухвало, агресивно, на зауваження працівників поліції припинити свої протиправні дії відмовилася, шарпала за формений одяг, виражалася нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Обов'язковим елементом об'єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, яке випливає з прав працівника поліції, визначених у Законі України "Про Національну поліцію". Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов'язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов'язків, тобто виражається у відмові від обов'язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків, а тому це розпорядження або вимога повинні бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

Між тим, у протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не конкретизовано суть адміністративного правопорушення в розумінні диспозиції ст. 185 КУпАП, оскільки не вказано якому саме законному розпорядженню або вимозі працівника поліції ОСОБА_1 виявила злісну непокору, та у зв'язку з чим така вимога була висловлена ОСОБА_1

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року № 8 „Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Аналіз наявних у справі доказів свідчить, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дії, не можуть бути кваліфіковані як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Однак, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише рапорти працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 04.10.2018 року та протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1

В рапортах працівників поліції не вказано, яке саме законне розпорядження або вимога висловлювалися працівниками поліції ОСОБА_1

Суду не надано жодних інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні також дослідженні докази, наданні особою, щодо якої складено протокол та її захисником.

Зокрема, як вбачається з Акту судово-медичного дослідження (обстеження) №1182 від 16.10.2018 року виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_1 за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення відповідають терміну, вказаному у направленні - 03.10.2018 року.

Як вбачається із наданої на вимогу суду інформації, яка надійшла із Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області та із роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області, 03.10.2018 року до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області по телефону спецлінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_4 з приводу погроз фізичною розправою. На місце пригоди виїхала група швидкого реагування у складі інспектора взводу №1 роти поліції особливого призначення (РПОП) ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5, поліцейського роти поліції особливого призначення (РПОП) ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та інспектора роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_9

Для виконання службових завдань поліцейські РПОП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали зброю та спеціальні засоби, зокрема, кайданки. ОСОБА_6, крім того, отримував спеціальний засіб споряджений речовиною сльозогінної та дратівливої дії «Терен -4М».

Твердження свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 намагалася схопити його за формений одяг і він побачив в її руках ніж, який вона потім викинула, суд оцінює критично, оскільки, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та свідків, ні сокири, ні ножа в її домогосподарстві не знаходили та не вилучали.

В судовому засіданні не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 відмовилася від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні ними службових обов'язків, або відмовилася у зухвалій формі від виконання таких вимог, що свідчило б про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яка саме вимога висловлювалася до ОСОБА_1 та які саме дії вимагали припинити працівники поліції, що не дає можливості зробити висновок про законність вимог працівників поліції.

Крім того, при складанні протоколу допущено скорочення значної частини слів, що не дає можливості достеменно встановити їх зміст.

Таким чином, в протоколі не розкрита об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП: не зазначено в чому полягали законні вимоги працівників поліції, в чому саме проявилася злісна непокора законній вимозі працівника поліції; не зазначено на чиї зауваження не реагувала та кого шарпала за одяг ОСОБА_1, кому саме погрожувала фізичною розправою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що протокол не містить всіх необхідних даних об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що ст. 185 КУпАП відноситься до глави 14 КУпАП "Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку" і відповідальність за нею настає не за всяке невиконання законних вимог працівника поліції, а лише за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Отже, аналізуючи надані у справі докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 у даному випадку не можуть бути кваліфіковані як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 04.10.2018 року серії ГП № 277804.

Згідно ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя