Справа № 638/5012/18
Провадження № 3/638/1758/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., при секретарі Монастирьовій І.М, за участю прокурора Кіншакової Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заступник начальника відділу доходів і зборів фізичних осіб Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

15.05.2018 доДзержинського райсуду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал із Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 158 від 13.04.2018, ОСОБА_1 будучі на посаді заступника начальника відділу податків і зборів з фізичних осіб Центральної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області 02.02.2018 о 22 год. 54 хв., оприлюднила на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Е - декларацію за 2017 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua (гіперпосилання на Е - декларацію субєкта декларування, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1І.) https://public.nazk.gov.ua/declaration/2ebf0e36-2975-43df-a068-daab498eb79f.

В момент подання щорічної декларації за 2017 рік ОСОБА_1 перевірила зазначені в декларації відомості, була попереджена про відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей, та подала щорічну декларацію за 2017 рік шляхом підписання із накладенням власного електронного цифрового підпису.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону №1700-УІІ, в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначаються відомості про: обєкти нерухомості, що належать субєкту декларування та членам його сімї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Водночас установлено, що відповідно до Декларації, ОСОБА_1, у розділі 3 «Обєкти нерухомості» не відобразила 50% права власності на квартиру, яка нежить її чоловікові - ОСОБА_2, та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. в девяти поверховому будинку, розташована на 4 поверсі, загальною площею (кв.м): 65.1, житловою площею (кв.м): 44.6.

Крім того, відповідно до висновку Біржа «України» ринкова вартість 1/2-й частини трикімнатної квартири № 123, загальною площею (кв.м): 65.1, розмішеної на 4 поверсі 9-ти поверхового будинку розташована за адресою: м. Харків, просп. Перемоги, будинок № 48-А, що належить ОСОБА_2, станом на 02.02.2018 складає 420 000 грн.

Відповідно до абзацу другого примітки до статті 172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого обєкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (стаття 172-6 КУпАП в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-УІІІ, установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривень, тобто 250 мінімальних заробітних плат складає - 440 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_1, вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1, свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 4 КУпАП не визнала, при цьому пояснила, що, умислу на вчинення зазначеного правопорушення не мала, оскільки самостійно виявила вказаний недолік в декларації та ще, до проведення відповідної перевірки та складання протоколу про адміністративне правопоушення подала прохання до НАЗК у електронному вигляді та на паперових носіях щодо надання можливості надати виправлену декларацію.

У судовому засіданні прокурор Кіншакова Н.В., підтвердила обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 та вважала, що в діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників адміністративного провадження, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України « Про запобігання корупції » зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України « Про запобіганню корупції » №1700-VII від 14.10.2014 корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін « корупційне правопорушення » - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1ст. 1 Закону України « Про запобігання корупції », завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону №1700-УІІ, в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначаються відомості про: обєкти нерухомості, що належать субєкту декларування та членам його сімї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Такі відомості включають:

-а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування;

-б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» Повна перевірка декларації полягає у зясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення субєктом декларування діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Обовязковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, субєктів декларування, які займають посади, повязані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.

Обовязковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими субєктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сімї субєкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону.

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

У разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний субєкт декларування, та спеціально уповноважені субєкти у сфері протидії корупції.

Відповідно до ч. 9 п. 1 ст. 11 Закону України « Про запобігання корупції » до повноважень Національного агентства належить забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством (ч. 3 ст. 52 Закону № 1700-VII).

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-Порядок).

Пунктом 3 Порядку визначено, що ведення Реєстру здійснює Національне агентство. Програмне забезпечення Реєстру, база даних Реєстру є власністю держави в особі Національного агентства, яке є держателем Реєстру.

Адміністратор Реєстру, визначений Національним агентством відповідно до вимог чинного законодавства, забезпечує супроводження програмного забезпечення Реєстру, збереження та захист даних Реєстру, відповідає за його функціонування, надання доступу до нього та обмін з іншими інформаційними системами.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, до Реєстру включаються такі електронні документи: декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону; виправлені декларації, що подаються відповідно до частини четвертої статті 45 Закону.

Відповідно до пункту 2 цього розділу Порядку субєкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм.

Субєкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Пунктом 3 розділу II Порядку також визначено, що субєкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису.

Згідно п. 4 цього розділу Порядку, зареєстровані субєкти декларування мають право: доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації субєкта декларування із використанням його особистого ЕЦП фізичної особи; створювати, змінювати та видаляти чернетки документів у персональному електронному кабінеті; подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми і проходження логічних перевірок, переглядати подані ними документи; подавати виправлені документи у строки та в порядку, визначені в пункті 7 цього розділу; отримувати в персональному електронному кабінеті та на адресу електронної пошти електронні повідомлення про підтвердження подання документів, попередження про необхідність подання документів до Реєстру; направляти в персональному електронному кабінеті електронні звернення до національного агентства про надання розяснень, допомоги в користуванні Реєстром, повідомлення про відкриття субєктом декларування або членом його сімї валютного рахунка в установі банку-нерезидента.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 961/29091, (із змінами, внесеними рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 02.122016) було затверджено Форму повідомлення по суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, пунктом 2 якої визначено, що повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Паперова копія повідомлення не надсилається (не подається).

Згідно пункту 4 Форми повідомлення по суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку такий субєкт декларування подає відповідно до Закону України « Про запобігання корупції ».

Таким чином, з приписів вказаних норм випливає, що тільки зареєстровані субєкти декларування мають право доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації субєкта декларування із використанням його особистого електронного цифрового підпису, а також мають право подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, на підставі наказу Центральної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 14.04.2017 № 74-0 «Про переведення працівників» переведено з посади начальника відділу адміністрування податків із само зайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Центральної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на посаду заступника начальника відділу податків і зборів з фізичних осіб Центральної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та вважати такою, що знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку

Таким чином ОСОБА_1, набула статусу службової особи, що займає відповідальне становище, а саме державний службовець категорії «Б» відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу».

Згідно п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_1 віднесена до субєктів на яких поширюється дія цього Закону, як на державного службовця.

Відповідно до Інформаційної довідки № 120542433 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) встановлено, що ОСОБА_2 21.07.2015, згідно договору купівлі-продажу № 149 набув 50% права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. в девяти поверховому будинку, розташована на 4 поверсі, загальною площею (кв.м): 65.1, житловою площею (кв.м): 44.6.

21.07.2015 зазначене нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна № 01.

ОСОБА_1 будучі на посаді заступника начальника відділу податків і зборів з фізичних осіб Центральної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області 02.02.2018 о 22 год. 54 хв., оприлюднила на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Е - декларацію за 2017 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua (гіперпосилання на Е - декларацію субєкта декларування, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Також установлено, що відповідно до цієї ж Декларації, ОСОБА_1 ОСОБА_3І, у розділі 3 «Обєкти нерухомості» не відобразила 50% права власності на квартиру, яка нежить її чоловікові - ОСОБА_2

Однак, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ще до моменту проведення перевірки та виявлення правопорушення, ОСОБА_1, звертанулась самостійно в письмовій формі на адресу Національного агенства з питань запобігання коріпції щодо надання можливості подати виправлену декдарацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, у звязку з самостійно виявленим відображенням неповних данних. Також в письмовому повідомленні зазначено про те, що ОСОБА_1, не мала на умислу приховувати дохід або майно, яке належить їй або членам її сімї.

Відпорвідно до відповіді Національного агенства з питань запобігання корупції № 52-08/12606/18 від 29.03.2018 значиться, що у субєкта декларування відсутня можливість подати випоавлену декларацію за власною ініціативою після спливу семиденного стороку.

У такому разі субєкт декларування може звернутись до Національного агенства через персональний електронний кабінет, деталізовано описати виявлені неточності або помилки. Відповідна інформація буде врахована Національним агенством у разі проведення повної перевірки декларації відповідного субєкта декларування.

Однак, в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, також відсутні результати такої перервірки.

Отже, у даному випадку, умисел на вчинення вказаного адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 відсутній, оскільки ще до виявлення правопрушення вона вчиняла дії, щодо подання випраленої декларації, у звязку з самостійним виявленням в ній недоліків, що було не можливим, у звязку зі спливом семиденного строку.

Крім того, досудовеа перевірка по справі проведене не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Таким чином, вважаю, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, є необґрунтованою, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно неї, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу спрямованого на подання завідомо недостовірних відомостей у декларації.

При вирішенні даного спору слід також звернутися до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права та обовязковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зважаючи на те, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ зобовязані враховувати практику ЄСПЛ як джерело права.

В контексті практики вказаного суду, зокрема у рішенні від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникнути виконання своїх обовязків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації є неправомірним.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, керуючись нормами закону, суддя дійшов висновку про те, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-2 , п.1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у звязку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Семіряд І.В.