Справа № 463/1242/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 33/783/568/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 рокуапеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року,

з участю потерпілої ОСОБА_3,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4,

захисника правопорушника адвоката ОСОБА_5,

правопорушника ОСОБА_2,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 15 лютого 2018 року о 09 год. 10 хв., на автодорозі державного значення «Львів-Тернопіль», керуючи легковим автомобілем «Volkswagen Passat», р.н. JRR 399, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, при обгоні допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, після чого злетів в кювет, дані автомобілі отримали механічні пошкодження, внаслідок ДТП, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 покликається на те, що незгідний з постановою суду, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності.

Стверджує, що не порушував ПДР України, оскільки вважає, що ДТП сталась внаслідок недотримання таких водієм автомобіля «Peugeot» н.з. АА9064ТС ОСОБА_3

Вважає незрозумілим в чому полягає недотримання ним швидкісного режиму в даній ситуації та яким чином швидкість, яка на даній ділянці дороги була в межах допустимої, а також стан транспортного засобу, знаходяться в причинно-наслідковому звязку із даною пригодою.

Акцентує, що в судовому засідання експерт автотехнік наголосив, що п.12.1. ПДР України до даної ДТП немає жодного відношення, оскільки він ОСОБА_2 не втрачав контроль над керованістю автомобіля «Volkswagen Passat» номерний знак JRR 399.

Покликається на те, що з відеозапису відеореєстратора з його автомобіля вбачається, що він, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» розпочав маневр обгону транспортних засобів які рухалися попереду в попутному напрямку, а саме автомобіля «Skoda» білого кольору та автомобіля НОМЕР_2. Зазначає, що дорожніх знаків, які б попереджали про наявність попереду перехрестя встановлено не було, а тому він не був проінформованим про існування такого.

Наголошує, що допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції спеціаліст з приводу можливості здійснення маневру обгону на даній ділянці дороги ствердив, що такий був виконаний ним в межах ПДР України.

Вважає, що водій автомобіля «Peugeot» н.з. АА9064ТС ОСОБА_3, перед початком виконання маневру повороту ліворуч, не переконалася в безпечності здійснення такого, зокрема, перед початком виконання маневру повороту ліворуч, не подивилася у дзеркало заднього виду, у звязку із чим не зауважила транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», який вже здійснював маневр обгону, рухаючись по смузі зустрічного руху.

Акцентує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху в даній дорожній ситуації, ОСОБА_3, окрім іншого, зобов'язана була бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі (п.п.2.3.«б» Правил дорожнього руху України).

Покликається на те що, водій ОСОБА_3 не виконала вимоги п.п. 10.1 п.10 Правил дорожнього руху України, здійснюючи маневр повороту ліворуч з головної дороги на другорядну, перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до ДТП.

Також наголошує, що у відповідності до п.9.4. ПДР України водій ОСОБА_3 зобов'язана була подавати сигнал покажчиками повороту завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними і припиняти негайно після його закінчення.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.12.1. ПДР України, та як наслідок визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставним і таким, що не ґрунтується на нормах закону і фактичних обставина справи.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, обовязок збирання яких, у відповідності до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, на підставі яких стверджується його вина у вчинені даної ДТП.

Звертає увагу на те, що у судовому засіданні суд упереджено поставився до розгляду даної справи, долучивши з власної ініціативи (без клопотання потерпілої ОСОБА_3О.) копію виписки №2140 із медичної картки амбулаторного хворого, а також не взяв до уваги розяснення судового експерта, який стверджував, що з матеріалів справи, в тому числі відеоматеріалів, не вбачається його вини у вчиненні даної ДТП.

Просить скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4 про заперечення такої, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП всебічно, повно і обєктивно з'ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №081068 та схему місця ДТП від 15 лютого 2018 року, відеозапис події, інші докази по справі, дав їм належну правову оцінку, зазначивши це в своїй постанові і дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обравши стягнення у межах санкції даної статті, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відтак, доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_2 не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на законність і обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_1

апеляційного суду

Львівської області