Справа № 323/507/18
Провадження № 3/323/269/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2018 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Гуцал О.П., розглянувши матеріал, що надійшов з Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер не відомий, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (інших відомостей не має);

-за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2018 року о 22-55 годині в с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області по вул. Гагаріна, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні 23.05.2018 року правопорушник заперечував факт керування транспортним засобом в стані спяніння, також вказав, що свідками його відмови від проходження огляду на стан спяніння були працівники поліції, інших свідків не було. Правопорушник заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків та поліцейського, який складав протокол.

Для забезпечення права особи на захист, судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків та інспектора, у звязку із чим судове засідання було відкладено на 13.06.2018 року.

В сьогоднішнє судове засідання зявився свідок ОСОБА_2, інший свідок та інспектор поліції не зявилися.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 23.05.2018 року, заслухавши свідка, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступне. Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обовязок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 020607 від 24.02.2018 р., який він відмовився підписувати, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зазначили, що були свідками відмови ОСОБА_4 24.02.2018 року від проходження огляд у на стан спяніння.

Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно був свідком відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння.

Також вказане порушення підтверджується відеозаписом з місця зупинки водія ОСОБА_1, з якого вбачається, що він керував вищевказаним автомобілем та був зупинений патрульними поліцейськими. На вимогу пройти огляд на стан спяніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Також на відеозаписі видно, що у ОСОБА_1 дійсно були наявні ознаки алкогольного спяніння, а саме млява мова та порушення координації рухів.

Таким чином було встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП України, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення було вчинене ОСОБА_1 24.02.2018 року.

Враховуючи те, що з часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП минуло більше трьох місяців, а справа не була розглянута з незалежних від суду причин, то ОСОБА_1 не може бути підданий адміністративному стягненню та провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 130 ч. 1, 245, 247, 268 ч.2, 283, 284 ч.1 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.П. Гуцал