печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року суддя Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., при секретарі Табалі Я.В.., за участю прокурорів: Спусканюка Р.Ю., Марахіна Є.А., захисника - адвоката Смізюк О.О. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту захисту економіки Національної поліції України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, займаючи посаду провідного спеціаліста відділу роботи з кадрами територіальних прокуратур управління роботи з кадрами Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України будучи державним службовцем і, згідно з підпунктом «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, та, згідно з абз. 14 ч. 1 ст. 1 цього Закону, суб'єктом декларування, 04.04.2017 року набула право власності на нерухоме майно - квартиру, вартістю 256 300 грн., що є суттєвою зміною у майновому стані суб'єкта декларування, проте безвідповідально поставилась до знання закону. а саме необхідності повідомлення про суттєву зміну у майновому стані, у зв'язку з цим допустила порушення закону й не повідомила в установлений законом 10-ти денний строк, та лише 23.02.2018 року повідомила про суттєву зміну у майновому стані, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону №1700-VII, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 заперечувала свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Захисник - адвокат Смізюк О.О. подала письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строку притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Прокурор під час судового розгляду вважав, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адмністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, заперечував проти закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строку притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки вважав моментом вчинення адміністративного правопорушення дату повідомлення ОСОБА_2 про суттєві зміни в майновому стані, а саме - 23.02.2018 року, а фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення є 28.03.2018 року та просив призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_2 та її захисника, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Суддя не приймає доводи прокурора, що день виявлення адміністративного правопорушення є 28.03.2018 року, оскільки згідно матеріалів справи днем виявлення адміністративного правопорушення є день проведення перевірки та аналізу даних Єдиного Державного реєстру державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме 23.02.2018 року, а тому на час розгляду справи строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закінчився 23.05.2018 року. Враховуючи викладене вище провадження по справі підлягає закриттю.

Також, суддя звертає увагу, що, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про запобігання корупції» порядок проведення контролю щодо декларацій, а також повної перевірки декларації визначається НАЗК.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. Згідно з п. 8 ч. 1 статті 11 цього Закону до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 даного Закону державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

В ч.1 ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що повна перевірка декларації полягає у з'ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності. Обов'язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб'єктів декларування, які займають посади, пов'язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством. Обов'язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб'єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю;

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

У разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей, Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції.

На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.08.2016 року №1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство, до повноважень якого згідно з п. 8 ч.1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, згідно з п. 12, 12-1, ч.1 ст. 12 вказаного Закону Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Національне агентство, як центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону України «Про запобігання корупції», контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства.

Проте, матеріали даної адміністративної справи не містять даних про повідомлення Національного агентства щодо виявлення фактів, які мають ознаки правопорушення пов'язаного з корупцією, як і відсутні в даній справі матеріали перевірки Національного агентства в межах компетенції цього органу щодо ОСОБА_2

За вказаних обставин старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції Департаменту захисту економіки Національної поліції України не дотримано встановленого Законом України «Про запобігання корупції» порядку виявлення та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією стосовно ОСОБА_2 від 28.03.2018 року, у зв'язку з чим вказаний протокол не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 257 КУпАП протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення разом з іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення корупційного правопорушення. Аналогічна вимога міститься в пункті 12 Порядку оформлення протоколів.

Однак протокол про адміністративне правопорушення від 28.03.2018 року відносно ОСОБА_2 був одержаний Печерським районним судом м. Києва лише 03.04.2018 року, тобто із пропуском встановленого законодавством триденного строку.

Додатково суддя звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення також вказано, що ОСОБА_2 21.02.2018 року до Департаменту захисту економіки Національної поліції України надала пояснення про причини не повідомлення про суттєву зміну у майновому стані, проте в матеріалах даної судової справи відсутній такий документ як пояснення, датований 21.02.2018 року, однак наявні її пояснення від 21.02.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 172-6, 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити, у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої вона винесена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

СуддяС.І. Смик