Справа№464/3603/18
пр.№ 3/464/1527/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУАП,

у с т а н о в и в:

Також згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 435051 від 25 червня 2018 року водій ОСОБА_1 25 червня 2018 року о 2.25 год. на перехресті вул.Стрийська-вул.Сахарова в м.Львові, керуючи автомобілем марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та проблискових маячків синього та червоного кольорів, не зупинився; був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Шкода» номерний знак 115022 на вул.І.Франка, 21 в м.Львові за допомогою створення штучного затору.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 435052 від 25 червня 2018 року водій ОСОБА_1 25 червня 2018 року о 2.25 год. на перехресті вул.Стрийська-вул.Сахарова в м.Львові керував автомобілем марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів та від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Оскільки до суду надійшли дві справи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 КУАП та ч.1 ст.130 КУАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст.36 КУАП суддя обєднує справи № 464/3603/18 та № 464/3688/18 в одне провадження та присвоює № 464/3603/18.

При розгляді справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому заперечив та пояснив, що 25 червня 2018 року при затриманні автомобіля «Шкода» працівниками поліції перебував в такому в якості пасажира, за кермом перебував знайомий на імя Євген.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

За ст.122-2 КУАП настає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУАП).

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 25 червня 2018 року о 2.25 год. за кермом транспортного засобу автомобілем марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_1, як про це зазначено у протоколах про адміністративне правопорушення. Він не був водієм в розумінні п.1.10 ПДР України. Вказане також узгоджується у даними в суді показаннями свідка ОСОБА_2, який знаходився в салоні згаданого автомобіля, та, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, підтвердив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем; підстав недовіряти показанням даного свідка не встановлено. Згідно з письмовими поясненнями свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, поняті, не були очевидцями затримання автомобіля. Крім цього, з відеозапису події 25 червня 2018 року також не вбачається, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу у зазначений у протоколі час.

З урахуванням наведеного вище інші матеріали справи не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки субєктом інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень є водій транспортного засобу, то за таких обставин, суддя приходить до висновку, що його вина за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУАП не доведена жодними доказами, а тому відсутній склад інкримінованих правопорушень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Тімченко