Справа № 266/5332/18
Провадженя№ 3/266/1590/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2018 року м.Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого - судді Курбанової Н.М.,
за участі секретаря Макогон С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності
за ст. ст. 173, 185 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 322723 від 06 вересня 2018 року, складеним інспектором роти № 4 батальйону УПП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2, 06 вересня 2018 року о 23 год. 10 хв., ОСОБА_1, знаходячись у громадському місці біля буд. 21/21 по пр. Будівельників, поряд з магазином «Ромашка», що в Приморському районі м. Маріуполя, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КпАП України.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 322724 від 06 вересня 2018 року, складеним поліцейським взводу № 4 роти тактико-оперативного реагування УПП в Донецькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3, 06.09.2018 року, о 23 год. 15хв., ОСОБА_1 знаходячись біля буд. 21/21 по пр. Будівельників, що в Приморському районі м. Маріуполя, на законну вимогу лейтенанта поліції ОСОБА_2 предявити документи та провести поверхневу перевірку, відмовився у категоричній формі, чим здійснив злісну непокору законним вимогам працівника поліції, чим порушив вимоги ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію», тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КпАП України.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав, пояснив, що він навчається в університеті МВС. 06 вересня 2018 року о 23 год. 10 хв., він підійшов до буд. 21/21 по пр. Будівельників, що поряд з магазином «Ромашка». Там стояло 3 екіпажа патрульної поліції та щось відбувалося, йому стало цікаво. Він задав питання поліцейському щодо подій, які відбувались, але йому той відповів у грубій формі. Двоє поліцейських відвели його в бік та попросили пред'явити документи які посвідчують його особу, але їх при собі у нього не було. Він не чинив опір поліцейським для проведення поверхневого огляду, але коли у нього попросили оглянути сумку, він відмовив, так як просив це зробити за участю понятих та скласти відповідний протокол. Крім того, нецензурною лайкою він не висловлювався. Поліцейські йому скрутили руки, а поліцейський ОСОБА_3 побив його у машині. Він звернувся до лікаря та у поліцію щодо зазначених подій. В поліції його заяву внесли до ЄРДР. У відділок поліції він викликав медиків, так як його нудило та паморочилось у голові, на наступний день він звернувся в лікарню.
Вислухавши особу, яку притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис, суд встановив, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, виходячи з наступного.
У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом,а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Об'єктом правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Суб'єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.
Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення наряду з фактичними обставинами справи та даними про особу правопорушника вказуються прізвища, адреси свідків, якщо вони є; пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до розяснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство.
Згідно зі ст. 185 КУпАП, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.
Обов'язковим елементом об'єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, яке випливає з прав працівника поліції, визначених у Законі України «Про Національну поліцію».
Згідно розяснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.
Згідно із ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію», національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до ст. ст. 30, 31 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені КУпАП та КПКУ, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: перевірка документів особи; поверхнева перевірка і огляд. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов'язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.
Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію», поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу. Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров'ю такої особи або інших осіб.
Законом України «Про Національну поліцію» закріплені повноваження поліцейського, в тому числі їх права та обов'язки, з яких вбачається, що вимоги працівника поліції та розпорядження - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, та має бути законодавчо обґрунтований.
Отже, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КпАП України, працівниками поліції до суду надані протоколи про адміністративні правопорушення серії АА № 322723 від 06.09.2018 року та серії АА № 322724 від 06.09.2018 року, протокол про адміністративне затримання, відеозапис події.
Надані на розгляд адміністративні матеріали не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян.
Із переглянутого судом відеозапису події, яка відбувалася 06.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження поверхневої перевірки на вимогу поліцейського, а відмовився на вимогу поліцейського показати зміст кишень та особистої сумки. Зазначив, що вважає поверхневу перевірку лише оглядом верхнього одягу, просив пояснити на яких підставах він повинен показати вміст сумки. Також на законну вимогу поліцейських не надав документи, які посвідчують особу, так як при собі їх не мав. Перебуваючи у патрульній поліцейський машині та у відділку поліції не висловлювався грубою, нецензурною лайкою. Відмовився від отримання медичної допомоги та допомоги адвоката.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 належним чином виконав заявлену вимогу поліцейського щодо проведення поверхневої перевірки, а надати документи, що посвідчують його особу відмовився через їх відсутність. Також, поліцейським, в порушення вимог ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» не було повідомлено ОСОБА_1 про причини застосування до нього превентивних заходів та не доведено до його відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.
За таких підстав склад адміністративних правопорушень, у діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КпАП України - відсутній.
Згідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності складу адміністративних правопорушень в діях особи, яка притягається, провадження по справі підлягає закриттю.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Курбанова Н. М.