Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/3173/18
ПОСТАНОВА

10.09.2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Дмитра Володимировича, за участю секретаря Мащенко Д.О., за участю прокурора Дженчако І.С., розглянувши матеріал, що надійшов з Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії ВК 437506, виданий 01.12.2007 року Іллічівським РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області, ІПН НОМЕР_1, який не працює, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року до суду надійшов адміністративний матеріал від 08 червня 2018 року, складений відносно ОСОБА_1, за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, за те, що він, як колишній поліцейський роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполя Департаменту патрульної поліції, порушуючи вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, чим вчинив адміністративне правопорушення.

Судові засідання призначалися неодноразово, але відкладалися з різних причин: у звязку із наданням ОСОБА_1 часу для залучення захисника, ознайомленням із справою, неявкою особи, стосовно якої було складено протокол, її хвороби, неявкою адвоката, його відпусткою. Крім того, в останні дві дати призначеного розгляду справи 06 вересня та 10 вересня 2018 року судові засідання не відбулись у звязку із тим, що суддя знаходився у нарадчій кімнаті по кримінальній справі.

Одночасно з цим, ОСОБА_1 не заперечував факт несвоєчасного подання ним електронної декларації, однак, вказував, що у період з 01 січня по 01 квітня 2018 року він був позбавлений можливості подати декларацію через неналежну роботу реєстру Є-декларування, у звязку з чим звертався до оператора технічної підтримки, однак, допомогу не отримав. У подальшому ОСОБА_1 скасував попередній електронний ключ і отримав новий, адже вважав, що мається проблема саме з ключем або електронною поштою. Отримавши новий електронний ключ, він знову не зміг війти до реєстру. Після неодноразових безуспішних спроб подати декларацію, ОСОБА_1 був вимушений поїхати до своєї баби до сел. Чермалик, де відсутній Інтернет. За таких підстав, декларацію він подав лише після приїзду до м. Маріуполь за допомогою спеціаліста з інформаційних технологій. Вважав, що ним був пропущений строк на подачу декларації з поважних причин, а саме неналежного функціонування реєстру Є-декларування. Наполягав на тому, що у нього був відсутній умисел несвоєчасно подати декларацію, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Також у звязку зі спливом строку для притягнення до адміністративної відповідальності просив закрити провадження у справі.

Суд, вивчивши письмові матеріали, заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, суд враховує положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя має діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 в судове засідання не прибув з поважної причини і станом на 10 вересня 2018 року строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув, тому його провина у вчинені вказаного адміністративного правопорушення не може бути встановлена, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч. 1, 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов