Єдиний унікальний номер справи 235/4057/18
Номер провадження 3/235/1232/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2018 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Клікунова А.С., розглянувши справу за матеріалами військової комендатури міста Покровськ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Долина Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 (головний сержант-командир гармати артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками скоєння ч. 4 ст. 172-11 КпАП України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Військовою комендатурою м. Покровськ військової служби правопорядку відносно ОСОБА_1 порушено справу за протоколом про військове правопорушення серії ДНК № 0977 за ознаками ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. З дотриманням Положення про автоматизовану систему документообігу суду справи передано на розгляд судді Клікуновій А.С.
Судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 , головний сержант-командир гармати артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в/ч НОМЕР_1 діючи умисно, без поважних причин, порушуючи військову дисципліну в умовах особливого періоду о 23:00 годині 30 червня 2018 року самовільно залишив місце служби артилерійського дивізіону військової частини з місцем дислокації в с. Новий Труд Покровського району Донецької області та убув до кафе «Свєтскоє» в м. Покровську Донецької області. 1 липня 2018 року близько 05:00 години солдат ОСОБА_1 був затриманий військовослужбовцями військової комендатури м. Покровськ Донецької області. В період часу з 23:00 год. 30.06.2018 року по 05:00 год. 01.07.2018 року солдат ОСОБА_1 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення погодився частково, надав наступні пояснення. Так, 30 червня 2018 року близько 15:00 години він разом з іншими військовослужбовцями в усній формі звернувся з проханням до командира батареї капітана ОСОБА_2 піти у звільнення до м. Покровська з метою відпочинку та психологічного розвантаження, на що останнім було сказано написати рапорти на звільнення на ім`я командира дивізіону ОСОБА_3 . В рапорті ним було зазначено намір піти у звільнення з 30.06.2018 року до 01.07.2018 року. Чи підписано було його рапорт йому достовірно не відомо. Близько 18:00 години 30.06.2018 р. він разом з товаришами по службі переодягнувшись у військову форму залишили територію в/ч та на таксі направились до кафе «Свєтскоє», що в м. Покровську, де відпочивали, при цьому вживали спиртні напої. 1 липня 2018 року близько 04:00 години він та інші військовослужбовці його частини вийшли з кафе та чекали таксі, щоб повернутися до військової частини в с. Новий Труд. В той момент до них підійшли невідомі чоловіки близько 10 осіб зовні за національністю сході на ром (циган), стався конфлікт, що переріс у бійку. Йому було нанесено тілесні ушкодження, далі події пам`ятає розмито, яким чином його було доставлено до комендатури м. Покровська не пам`ятає.

Вислухавши особисті пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДНК № 0977 від 06.07.2018 року процесуальна форма та зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування солдата ОСОБА_1 до особового складу в/ч;

- письмові пояснення свідка військовослужбовця ОСОБА_4 , з яких вбачається, що 30.06.2018 року його, солдата ОСОБА_1 та ще двох військовослужбовців командир батареї відпустив у звільнення, до розташування частини мали повернутися до 00:00 год. 01.07.2018 року. ОСОБА_5 направилися на таксі в м. Покровськ відпочити в кафе. Зі звільнення вчасно не повернулися, та лише близько 04:00 год. 01.07.2018 року вийшли з кафе. Причиною несвоєчасного повернення до в/ч стало розпивання спиртних напоїв та не стеження за часом;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , які є аналогічно наданим безпосередньо в судовому засіданні;

- службова характеристика, -

оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, зразково виконувані свої службові обов`язки. Згідно з вимогами ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, затв. Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію. Рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.
Всупереч інтересам служби та наведених вимог нормативно-правових актів, ОСОБА_6 вчинив правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а саме допустив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-11 ч. 4 КпАП України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовую, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч. 4 КпАП України, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КпАП України не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих обставин, визначених ст. 34 КпАП України, та обтяжуючих обставин, визначених ст. 35 КпАП України не встановлено. Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника (за місцем служби характеризується позитивно), з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, вважаю за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі в межах санкції ч. 4 ст. 172-11 КпАП України, а саме у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, як такого, що буде достатнім для виправленням правопорушника.

Згідно ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Разом з тим, згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, підстави для накладання на ОСОБА_1 обов`язку сплати судового збору відсутні.
На підставі викладеного, ст. 172-11 ч. 4 КпАП України, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КпАП України, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч. 4 КпАП України і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень в дохід держави (Реквізити рахунку для оплати штрафу: розрахунковий рахунок 5060, отримувач Покровське УК / м. Покровськ / 21081100, МФО 899998, , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Строк пред"явлення постанови до виконання - три місяці.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Суддя