Справа № 308/9606/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., при секретарі Чейпеш С.І., за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Доманинці вул. Тормашська, 34 Ужгородського району, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять ) грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №215206 від 23.09.2017 та постанови судді від 23.11.2017 вбачається, що ОСОБА_1 23.09.2017, о 16 год. 10 хв., в м. Ужгороді по вул. Другетів, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу «Драгер» в присутності свідків. Результат огляду 2,66 % проміле.

В апеляційній скарзі поданій адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2017 та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1. Вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 зроблено формально, без всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин справи, зокрема, проігноровано клопотання сторони захисту про допит свідків в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про допит яких ставить питання і в апеляційній скарзі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

-2-

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №215206 від 23.09.2017, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 23.09.2017, о 16 год. 10 хв., в м. Ужгороді по вул. Другетів, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу «Драгер» в присутності свідків.

Стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 підтверджується результатом тестування на алкоголь №2686, приладу «Drager Аlcotest 6810», згідно з яким проба є позитивною 2,66 % та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини підтверджуються і даними відеозапису з нагрудного відео-реєстратора від 23.09.2017, з якого вбачається, що водію автомобіля НОМЕР_1 - ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» в присутності двох свідків. Водій ОСОБА_1 погодився пройти тест на стан спяніння за вказаним порядком, як і погодився і з результатами огляду, проведеного поліцейськими, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер».

Апеляційний суд вважає, що проведений огляд відповідає вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції зазначеного закону.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження адвоката ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи, а також невмотивованість постанови суду , є необгрунтованими.

-3-

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1, не заперечуючи факту вживання алкогольних напоїв 23.09.2017, заперечував факт керування транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. На підтвердження цих доводів послався на покази свідка ОСОБА_4, яка в судовому засіданні апеляційного суду підтвердила версію ОСОБА_1 про те, що останній не керував транспортним засобом, а знаходився в магазині.

Проте, такі твердження ОСОБА_1 та запрошеного стороною захисту свідка ОСОБА_4 спростовуються поясненнями особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 інспектора взводу 1 роти 1 батальйону УПП в м.Ужгороді та Мукачево, лейтенанта поліції ОСОБА_8, з яких вбачається, що за встановлений у протоколі час та обставин ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, підїхав до магазину по вул. Другетів, 140 в м. Ужгороді, якому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння, на що останній погодився і такий пройшов в присутності двох свідків, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР №215206.

Крім того, пояснення свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_1 також, спростовуються поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які особисто повідомили на лінію 102 про керування ОСОБА_1Є транспортним засобом в стані алкогольного спяніння у вказаний час та дату в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №215206 від 23.09.2018.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу № 1 роти батальйону УПП у м. Ужгород та Мукачеві лейтенант поліції ОСОБА_9, був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу й, що в нього були підстави фальсифікувати такий, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, і на такі не вказували правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2 під час розгляду справи апеляційним судом. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обовязків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що у свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які не були раніше знайомі з ОСОБА_1, і які повідомили в поліцію про керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, й на такі не вказували правопорушник та його захисник адвокат ОСОБА_2.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 щодо відсутності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не зясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

При прийнятті рішення також, ураховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли

-4-

клопотань про приєднання або витребування доказів по справі; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Порушень вимог процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування постанови суду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2017 щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: