Справа № 761/8726/18
Провадження № 3/761/2604/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу контролю Апарату Верховної Ради України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка працює директором Українського державного інституту культурної спадщини, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за ч. 3 ст. 188-19 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №4-сп.14-2018 від 02.03.2018 року, ОСОБА_1, яка обіймає посаду директора Українського державного інституту культурної спадщини, листом від 02.02.2018 року за №01-02/1 надала неповну, за твердженням народного депутата України Луценка І.В., інформацію на запит народного депутата України Луценка І.В. від 19.01.2018 за № 11/10-1846, який було надіслано до Українського державного інституту культурної спадщини 30.01.2018 року, передбаченого ст.15 Закону України «Про статус народного депутата України», 14.02.2018 року у заяві на ім'я Голови Верховної Ради України А.В. Парубія від 12.02.2018 року №11-2114 народний депутат України Луценко І.В. стверджує, що у листі від 02.02.2018 року за №01-02/1 за підписом ОСОБА_1 не надано: копії розроблених Українським державним інститутом культурної спадщини історико-містобудівних обґрунтувань на об'єкти, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 41 та м. Київ, вул. Прорізна, 27; копії всіх розроблених Українським державним інститутом культурної спадщини протягом 2017 року історико-містобудівних обґрунтувань, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч. 3 ст. 188-19 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 188-19 КУпАП недодержання встановлених законом строків надання відповіді на запит народного депутата України, надання неправдивої або неповної інформації на такий запит - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1, її захисник ОСОБА_4 вину не визнали, підтримали письмові пояснення, просили закрити провадження у даній справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено без дотримання вимог ст. 256 КУпАП, а саме: не вказано, в яких саме діях або бездіяльності ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 188-19 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено наступне.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 86 Конституції України народний депутат України має право на сесії Верховної Ради України звернутися із запитом до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій зобов'язані повідомити народного депутата України про результати розгляду його запиту.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про статус народного депутата України» депутатський запит - це вимога народного депутата, народних депутатів чи комітету Верховної Ради України, яка заявляється на сесії Верховної Ради України до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, дати офіційну відповідь з питань, віднесених до їх компетенції.

Таким чином, з аналізу положень ст. 86 Конституції України та ч.5 ст. 15 Закону України «Про статус народного депутата України» вбачається, що керівники зобов'язані розглянути запит і повідомити народного депутата України про результати його розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, яка обіймає посаду директора Українського державного інституту культурної спадщини, листом від 02.02.2018 року за №01-02/1 надала інформацію на запит народного депутата України Луценка І.В. від 19.01.2018 за № 11/10-1846, передбачений ст. 15 Закону України «Про статус народного депутата України», та зазначила, що надається перелік розроблених у 2017 році історико-містобудівних обґрунтувань із зазначенням їх замовників - власників науково-проектної документації з застереженням, що даний перелік становить комерційну таємницю та є конфіденційною інформацією.

Відповідно п. 3, 6 Методичних рекомендацій щодо розроблення історико-містобудівних обґрунтувань, що затверджені Міністерством Культури України від 17.02.2012 року №122, Історико-містобудівне обґрунтування - це науково-проектна документація, яка визначає наукову концепцію врахування пам'яток, об'єктів культурної спадщини, традиційного характеру середовища як містоформуючих чинників при проектуванні будівель і споруд.

Історико-містобудівні обґрунтування розробляються на договірних засадах науково-дослідними, науково-методичними та проектними установами і організаціями, спеціалізованими в сфері вивчення, охорони і використання культурної спадщини, які мають ліцензію на розроблення містобудівної документації та на проектування робіт з реставрації, консервації, ремонтних робіт та реабілітації пам'яток культурної спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 892 ЦК України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Відповідно ст. 895 ЦК України виконавець і замовник зобов'язані забезпечити конфіденційність відомостей щодо предмета договору на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт, ходу його виконання та одержаних результатів, якщо інше не встановлено договором. Обсяг відомостей, що належать до конфіденційних, встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 188-19 КУпАП, оскільки, інформація надана нею в межах її повноважень, в повному обсязі, крім того, вона не мала правової підстави без дозволу замовників передати на запит народного депутата України Луценка І.В. копії розроблених інститутом у 2017 році історико-містобудівних обґрунтувань, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 188-19 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в її діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 188-19, 247, 251-252, 277, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ч. 3 ст. 188-19 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя