Справа№464/3171/18
пр. № 3/464/1356/18
П О С Т А Н О В А

12.06.2018 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183-1 КУАП,

у с т а н о в и в :

до суду надійшла справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 41, складеним 29 березня 2018 року державним виконавцем Кундою З.Й., Женжеруха І.В. вчинив правопорушення, передбачене ст.183-1 КУАП та ч.12 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження, а саме не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно зі ст.278 КУАП орган /посадова особа/ при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За умовами ст.254 КУАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (ст.268 КУАП).

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУАП та в ньому не викладено суть правопорушення відповідно до диспозиції ст.183-1 КУАП, відповідно до якої передбачено адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Так у даному протоколі не зазначено дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено з якого часу ОСОБА_1 не сплачував аліменти, а саме період заборгованості, який перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, з відповідним розміром, а також не вказано відомостей щодо осіб, на користь яких стягуються аліменти. Фактично зміст протоколу обмежено викладенням у ньому фабули ст.183-1 КУАП. Крім цього викладені у протоколі обставини не дають можливість перевірити правові підстави його оформлення, як це передбачено ч.2 ст.254 КУАП. Не долучено завірених у відповідності із вимогами ДСТУ письмових доказів (відповідних матеріалів виконавчого провадження) в підтвердження ухилення боржника від сплати аліментів.

Отже формулювання адміністративного правопорушення у вищевказаній формі є некоректним і не зрозумілим, оскільки не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУАП, що позбавляє можливості особі ефективно захищатися від предявленого йому порушення, тягне за собою недотримання його прав, передбачених ст.268 КУАП, і робить неможливим обєктивний розгляд справи.

Відповідальність за правопорушення за ст.183-1 КУАП встановлено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 7 грудня 2017 року, який набув чинності 6 лютого 2018 року.

Незазначення у протоколі періоду заборгованості несплати аліментів з відповідним розміром унеможливлює перевірку дотримання ст.58 Конституції України та ст.8 КУАП, згідно з якими закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають; ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Також протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за його відсутності, що є порушення вимог ст.256 КУАП. Неявка порушника для складання згаданого протоколу, як про це в ньому зазначено, не є підставою для визнання факту його складення законною, оскільки законом не передбачено такої можливості. Зокрема протокол не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи відповідного запису про відмову вчинити такий підпис, матеріали справи не містять відомостей про вручення вказаного протоколу порушнику.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності ч.2 ст.9 КУАП.

Злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст.164 КК України. У примітці до даної статті зазначено, що під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

У матеріалах справи відсутнє відповідне процесуальне рішення про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 КК України, тобто ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, що унеможливлює розгляд адміністративного матеріалу по суті.

Оскільки наведені порушення перешкоджають розгляду справи, унеможливлюють здійснити всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, прийняти законне та обґрунтоване рішення по ній, як того вимагає ст.245 КУАП, а тому така, виходячи із змісту ст.ст.256, 278 КУАП, підлягає поверненню Сихівському відділу державної виконавчої служби міста Львів ГТУЮ у Львівській області для належного оформлення та усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.278, 283 КУАП,

п о с т а н о в и в :

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183-1 КУАП повернути Сихівському відділу державної виконавчої служби міста Львів ГТУЮ у Львівській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Тімченко