АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/5765/18 Головуючий суддя І інстанції Садовський К. С.
Провадження № 33/790/568/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 15 травня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, працюючий інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп.

Суддею встановлено, що 21.03.2018 року о 08.50 год., в м. Харкові на вул. ОСОБА_2. в районі будинку № 315, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Prius, д.н.з. 113598. не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_1, який стояв, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року та закрити відносно нього провадження у даній справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до апеляційного суду не зявився, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 158117 (а.с.1) на вул. ОСОБА_2 в районі будинку № 315, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Prius, державний номерний знак 113598 не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_1, який стояв.

Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

З даним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений про що свідчить його власноручний підпис.

Хоча ОСОБА_1 і не визнавав своєї вини, про що зазначив в протоколі, однак цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Також, ОСОБА_1 був згоден з даними викладеними в схемі місця ДТП, яка сталася 21.03.2018 року (а.с. 2) про що свідчить його підпис, а також відсутність оскарження даних, зазначених в цій схемі.

Таким чином ОСОБА_1 не заперечував факт своєї участі в ДТП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на вищевказані документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 158117 від 21.03.2018 року та на схему місця ДТП від 21.03.2018 року (а.с. 1-2).

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

В постанові районного суду від 15.05.2018 року щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП судом вірно зазначено, що згідно п.12.1 ПДР при обранні в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Апеляційний суд, також погоджується з вказаним в постанові від 15.05.2018 року, що водій ОСОБА_1 повинен був прийняти до уваги складний погодний стан та керувати транспортним засобом таким чином, що своєчасно зупинити рух автомобілю в разі виявлення перешкоди.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Згідно ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З апеляційної скарги вбачається, що сам факт події ДТП апелянтом не заперечується.

При таких обставинах підстави передбачені п.1 ст.247 КУпАП відсутні.

ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню у вигляді накладення штрафу на користь держави в розмірі 340 грн., що узгоджується із положеннями санкцій статті 124 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому помякшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.

Більш того, згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дана норма розповсюджується і на суддів всіх судових інстанцій.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення, а неналежне утримання вулично-шляхової мережі на місці ДТП за версією апелянта не є предметом даного судового розгляду.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Позбавлений такого процесуального права і апеляційний суд.

Посилання ОСОБА_1 на необхідність застосування при розгляді його апеляційної скарги рішень ЄСПЛ «Коробов проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» заслуговує на увагу, натомість апеляційна інстанція вважає, що винесена постанова від 15.05.2018 року цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Зазначення апелянтом, що в даному ДТП він не міг запобігти зіткненню транспортних засобів, оскільки дорожнє покриття знаходилося у неналежному стані не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки дані обставини не звільняють водія від обовязку виконання вимог п.12.1 ПДР.

Апелянтом не доведено що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Щодо неналежного утримання вулично-шляхової мережі на місці ДТП, то ОСОБА_1 не позбавлений права вирішити це питання в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 15 травня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області: ОСОБА_3