П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - адвоката Папенка Р.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Папенка Р.С. в інтересах ОСОБА_1, в якій міститься і клопотання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, 27.01.2018 ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, та о 04 год. 10 хв. був зупинений працівниками поліції біля будинку № 2-А по вул. Якубовського в м. Києві.

Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, адвокат ПапенкоР.С. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, першочергово, поставив питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2018, який пропущений з поважних причин, оскільки участі в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 не приймав у зв'язку з багаторазовими відрядженнями по роботі, а щодо рішення стосовно ОСОБА_1 останній дізнався 07.05.2018, коли ним була отримана постанова місцевого суду.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що при розгляді справи не було встановлені фактичні обставини, не були перевірені дані протоколу про адміністративне правопорушення, не було надано належної оцінки доказам, не було допитано свідків, а також не був витребуваний відеозапис з камер поліцейських.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Папенка Р.С. на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги в повному обсязі з вимогою скасування постанови та закриття провадження на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вислухавши пояснення працівників поліції ОСОБА_9., ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, в якій міститься і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, додатки до апеляційної скарги та інші матеріали, переглянувши відеозапис зазначених подій за участю водія ОСОБА_1, слід прийти до наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, оскільки зматеріалів провадження видно, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, і щонайменше про чергове призначення судового засідання на 12.03.2018, розгляд якого він просив відкласти на іншу дату, клопотання про що було задоволено і його у належний спосіб повідомлено про призначення судового засідання судом першої інстанції на 29 березня 2018 року на 10 год. 00 хв., що випливає з отриманої ним судової повістки (а.п. 12), яке він також просив відкласти (а.п. 13).

Між тим, оскільки матеріали справи не містять даних щодо отримання ОСОБА_1 постанови суду, ухваленої стосовно нього, раніше ніж 07.05.2018, то слід прийти до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2018, у зв'язку з чим подане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 27.01.2018 перебував в гостях, але таксі не замовляв по телефону, а скористався послугами "драйвера" - водія "таксі", автомобіль якого перебував біля кіоску, в якому водії купували каву.

При цьому особу "драйвера" він не встановлював, будь-яких даних щодо його особи не перевіряв, як і не зміг вказати реєстраційний номер будь-якого з водіїв "таксі", які перебували біля кіоску.

Коли "драйвер" разом з ним заїхали в двір будинку на автомобілі НОМЕР_1, де він-ОСОБА_8. проживає, вони з водієм вийшли з автомобіля і ОСОБА_1 надав йому кошти, щоб розплатитись за послуги "драйвера". У нього-ОСОБА_8. були гроші, купюрою 500 грн., з яких він повинен був розрахуватися з "драйвером", а у останнього ключі від його-ОСОБА_8. автомобіля.

"Драйвер" крикнув: "Поліція" і почав тікати.

ОСОБА_6 побіг за ним, а через декілька метрів побачив, як водій викинув ключі від автомобіля на землю.

Всі події, як зазначає ОСОБА_1, відбувались на очах у працівників поліції, але замість того, щоб затримати "драйвера", який до того ж вихопив у ОСОБА_1 і гроші, працівники поліції попросили саме у нього-ОСОБА_8. документи на автомобіль і склали протокол про адміністративне правопорушення.

Не заперечує він факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, але заперечує керування транспортним засобом в такому стані.

На противагу поясненням ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, на спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі адвоката Папенка Р.С., були досліджені матеріали провадження, витребувані додаткові матеріали та опитані свідки.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 422677 від 27.01.2018, в означений день о 04 год. 10 хв. в м. Києві, по вул. Якубовського, 2-А, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нерозбірлива мова, хибка хода. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.п. 1).

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою - інспектором роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 ЗОПБ УПП в м. Києві ДПП капітаном поліції ОСОБА_9., правомірність дій якого, ні ОСОБА_1, ні адвокатом Папенком Р.С. оскаржені не були.

В суді апеляційної інстанції інспектор роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 ЗОПБ УПП в м. Києві ДПП капітан поліції ОСОБА_9. підтвердив правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 27.01.2018, вказуючи, що під час патрулювання місцевості по вул. Якубовського в м. Києві та здійснюючи нагляд за дорожнім рухом, помітили автомобіль, як згодом виявилось - під керуванням ОСОБА_1

У них-працівників поліції виникла підозра щодо перебування водія в стані алкогольного чи іншого сп'яніння, виходячи з траєкторії руху вказаного автомобіля. Даний автомобіль наздогнали вже в дворах будинків по вул. Якубовського в м. Києві. При зупинці вказаного автомобіля, водій почав тікати і тільки через метрів 100 його-ОСОБА_8. вдалось наздогнати.

Інспектор ОСОБА_9. з впевненістю стверджує, що в автомобілі НОМЕР_1, окрім ОСОБА_1 більше нікого не було, і саме ОСОБА_1 вибіг зі сторони водія.

Зазначає працівник поліції і про те, що ОСОБА_1 спочатку було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" та пройти медичний огляд в медичному закладі "Соціотерапія" по вул. Визволителів, 6, в м. Києві, на що ОСОБА_1 відмовився.

Вся подія та процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зафіксована на відеокамеру з нагрудних камер працівників поліції.

Не заперечує і той факт, що ОСОБА_1 дійсно намагався вказати на камеру, що не він керував транспортним засобом, але ці твердження ОСОБА_1 не відповідали дійсності, оскільки він-інспектор ОСОБА_9., що наздогнав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 і став до нього під кутом впритул у світлі фар бачив тільки ОСОБА_1, який вискочив і з автомобіля з боку водія та почав тікати, а його першим наздогнав працівник поліції ОСОБА_4

Більше в автомобілі ОСОБА_1 нікого не було.

Також, інспектор ОСОБА_9. зазначив, що право ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо нього, писати все, що заманеться, і він-інспектор не вважав запис ОСОБА_1 про викрадення певних речей як заяву про вчинення щодо ОСОБА_1 кримінального правопорушення, оскільки подача таких заяв проходить в інший формі та спосіб.

Пояснення інспектора роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 ЗОПБ УПП в м. Києві ДПП капітана поліції ОСОБА_9. підтвердив і інспектор Тищенко А.О., який разом з інспектором Лагутою П.А. патрулював означену місцевість в одному з ним екіпажі і саме він-Тищенко А.О. наздоганяв ОСОБА_1, коли той намагався втекти від працівників поліції.

При цьому ОСОБА_4 категорично стверджував, що він першим став переслідувати ОСОБА_1, який, покинувши автомобіль з водійського сидіння, намагався втекти, забігши у глибину двору. Більше осіб в автомобілі ОСОБА_1 не було.

Підстав для обмови ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції по справі не встановлено.

Не вказала на такі обставина і сторона захисту.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_5, який не був очевидцем досліджуваних подій, до того ж знаходиться в дружніх відносинах із ОСОБА_1, а тому його пояснення в частині, що ОСОБА_1 27.01.2018 після святкування певних сімейних подій скористався послугами "драйвера", якого віднайшов біля кіоску з кавою та поїхав додому, можуть бути розцінені як спроба допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене останнім правопорушення.

При цьому не можна не вказати, що і ОСОБА_5 не зміг вказати на конкретні дані особи "драйвера" чи будь-кого з осіб, які перебували біля кіоску, чи вказати на конкретний автомобіль "таксі", який стояв біля кіоску.

На запит суду апеляційної інстанції, Управлінням патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України був наданий диск відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який в повній мірі відтворює хронологію подій за участю водія ОСОБА_1 27.01.2018, у тому числі і його відмову від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" та проходження огляду в медичному закладі "Соціотерапія".

А тому, не можуть бути прийняті до уваги і доводи сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_1, оскільки у провадженні об'єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані вимоги, регламентовані ст. 266 КУпАП, що випливає з наданого відеозапису та досліджених матеріалів провадження.

В матеріалах провадження наявна і розписка ОСОБА_7, яка є цивільною дружиною ОСОБА_1, від 27.01.2018 про те, вона підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу "Daewoo Lanos", д.н.з. НОМЕР_2 (а.п. 2).

Як видно з наданих даних обліково-реєстраційної бази НАІС ДДАІ МВС України та ІІПС "АРМОР" ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, у тому числі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а тому, будучи обізнаним щодо відповідальності, і намагався втекти від працівників поліції, щоб її уникнути.

За наведеним, в сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наведеним апеляційна скарга адвоката Папенка Р.С. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Папенка Р.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Папенка Р.С. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька