Справа № 192/583/18
Провадження № 3/192/168/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2018 року в смт Солоне суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 1976 року липня місяця 30 числа в м. Дніпропетровську, зареєстрований та мешкає в с. Сурсько-Михайлівка, вул.Молодіжна, буд. 10, не працює, до адміністративної відповідальності не притягався, посвідчення водія серії ЯАА №578687,

за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04 квітня 2018 року о 19 годині 10 хвилин по вул.Центральній в с.Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області керував автомобілем «Форд-Сієрра», номерний знак 80925АН в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2018 року серії БР №067952.

ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечував проти обставин, які викладені в протоколі та пояснив, що 04 квітня 2018 року він не керував автомобілем, під час складання протоколу знаходився поряд з авто. Його письмові пояснення, які він власноручно писав та які додані до протоколу, були написані ним під диктовку працівників поліції та не відповідають тим обставинам, які відбувалися 04 квітня 2018 року.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 06 червня 2018 року пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 та 04 квітня 2018 року вони разом з чоловіком поїхали до магазину в с.Сурсько-Михайлівка. За кермом був ОСОБА_1, який вийшов з авто та пішов до кафе, де випив вино. Після того, як ОСОБА_1 повернувся до машини, то став брати гроші з бардачка і в цей час підїхали працівники поліції та почали звинувачувати його в тому, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, проте він не сідав за кермо після того як випив вино.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 20 червня 2018 року пояснив суду, що обставини складання протоколу йому відомі зі слів самого ОСОБА_1, оскільки 04 квітня 2018 року приблизно о 16 годині свідок прийшов додому до ОСОБА_1 та попросив у нього автомобіль для того, щоб поїхати по своїм справам. Оскільки від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю, то за кермо сів ОСОБА_3 і вони поїхали вдвох в магазин в с.Сурсько-Михайлівка. Свідок припаркував машину на вул.Центральній в с.Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області та пішов в магазин, а ОСОБА_1 пішов в кафе. Після того, як свідок повернувся з магазину, то ані машини, ані ОСОБА_1 вже не було. Працівників поліції він особисто не бачив, а з ними в машини крім свідка та самого ОСОБА_1 нікого не було.

Поліцейський ОСОБА_4 в судовому засіданні 20 червня 2018 року пояснив, що під час несення служби 04 квітня 2018 року приблизно о 19 годині 10 хвилин по вул.Центральній в с.Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області був помічений автомобіль «Форд-Сієрра», номерний знак 80925АН, водій якого не був пристебнутий паском безпеки, у звязку з чим він і був зупинений. В салоні автомобіля знаходилась дружина водія. Під час спілкування з водієм поліцейський відчув запах алкоголю від ОСОБА_1, у звязку з чим запропонував пройти огляд на стан спяніння. ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу, де згідно акту було встановлено його перебування в стані алкогольного спяніння. Крім водія та його дружини в автомобілі нікого не було, а машина була зупинена під час виконання маневру поворот ліворуч.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, а також пояснення працівника поліції, який складав протокол, та який був викликаний до суду за клопотанням ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення, суддя приходить до наступного висновку.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є: керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються між собою, оскільки свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що до магазину вони їхали вдвох з ОСОБА_1, крім них нікого в машини не було. В той же час свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що крім них двох в машині нікого не було і за кермом перебував він, а не ОСОБА_1 Тому суд критично сприймає такі показання свідків, оскільки жоден з них не підтвердив перебування третьої особи в машині, а свідок ОСОБА_2 не підтвердила той факт, що автомобілем керував ОСОБА_3, а не ОСОБА_1 Також суд вважає, що показання свідків не узгоджуються між собою і в частині того, що ОСОБА_1 04 квітня 2018 року не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, оскільки свідки підтвердили суду факт вживання ОСОБА_1 04 квітня 2018 року алкогольних напоїв. Так, свідок ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_1 о 16 годині вже перебував в стані спяніння, оскільки свідок чув від нього запах алкоголю, а свідок ОСОБА_2 підтвердила факт вживання алкоголю її чоловіком в кафе в с. Сурсько-Михайлівка. В той же час свідку ОСОБА_3 взагалі не відомі обставини складання протоколу, оскільки після його виходу з магазину машини та самого ОСОБА_1 вже не було.

Згідно наданих пояснень працівником поліції, який складав протокол, та який був викликаний до суду за клопотанням ОСОБА_1, останній власноручно написав письмові пояснення, згідно яких не заперечував факт керування автомобілем в стані спяніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому суд приходить до висновків про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №067952 від 04 квітня 2018 року, з якого убачаються обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: дата і місце вчинення; висновком №15 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 квітня 2018 року, яким підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння; письмовими поясненнями самого правопорушника, який не заперечував факт вживання алкогольних напоїв.

При цьому суд вважає, що пояснення ОСОБА_1, які він надав в суді, зводяться до намагань ввести суд в оману щодо обставин вчинення правопорушення. Його письмові пояснення були написані ним власноручно, згідно яких він 04 квітня 2018 року не заперечував факт вживання алкоголю та факт керування автомобілем в стані спяніння. Пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він писав такі пояснення під диктовку поліцейського, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а ОСОБА_1 є повнолітньою, дієздатною особою, а тому несе відповідальність за вчинені ним дії та їх наслідки в повному обсязі. Суд не приймає в якості доказів відсутності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виключно з підстав їх не узгодженості між собою та поясненнями самого ОСОБА_1

Будь-яких сумнівів у винуватості ОСОБА_1 судом під час розгляду справи встановлено не було.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу притягуваної до адміністративної відповідальності особи, який вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, чим допустив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що підтверджується протоколом серії БР №067952 від 04 квітня 2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП, приходжу до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, у звязку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника на користь держави відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 24, 27, ч.1 ст.130, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП

Суддя: Н. О. Щербина