пр. № 3/759/5345/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 року о 02 год. 50 хв. по вул. В. Кільцева, 22 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ямаха» державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу "Drager", в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Результат тесту склав 0,88%(проміле).

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1, надаючи показання в присутності батька, свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені в протоколі. В скоєному щиро розкаювався та просив суворо не карати.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 06.08.2018 року серії БД № 176694, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тестом приладу драгер, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння та відеозаписом на CD диску.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є, зокрема і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванні під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги п.2.9 а ПДР України та ч. 1 ст.130 КУпАП , оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного адміністративного правопорушення, є щире розкаяння та вчинення правопорушення неповнолітнім. Обтяжуючих відповідальність обставин за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушеня, особу правопорушника та соціальне положення, ступінь вини та відношення до скоєних адміністративних правопорушень, наявність пом'якшуючих обставин, за умови відсутності обставин, які б її обтяжували. Окрім того, суд бере до уваги повне визнання вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в ході судового засідання, усвідомлення правопорушником всієї небезпеки його протиправних дій та свідоме ігнорування особою-правопорушником норм Правил дорожнього руху, небажання дотримуватись встановленого порядку в забезпеченні безпеки учасників дорожнього руху.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, за умов відсутності негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до ОСОБА_1 захід впливу, на підставі ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження, що в повній мірі забезпечить запобігання вчинення правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю досягне мети його застосування.

Враховуючи той факт, що адміністративне стягнення на правопорушника не накладається, суд не знаходить підстав для стягнення з нього судового збору за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.13, 241, ч.1 ст.130, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Г. Косик