Справа № 139/864/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Мурованокуриловецького ВнП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

14.09.2018 о 20 год. 54 хв. ОСОБА_1 перебуваючи по вул. Центральна в с.Вищеольчедаїв, після скоєння ДТП розпивав пиво "Оболонь". На законну вимогу поліцейського старшого сержанта поліції ОСОБА_2 припинити адміністративне правопорушення, а саме, розпивання пива на вулиці ОСОБА_1 не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував фізичною розправою, хапав за форменний одяг, намагався вчинити бійку, відмовився пройти до службового автомобіля.

Крім того, 19.07.2018 близько 13:00 год. ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство в сім'ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_3, що виражалось в образі її нецензурними словами, внаслідок чого була заподіяна шкода психічному здоровю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень визнав, у скоєному щиро розкаявся.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.173-2, ст. 185 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Так, зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону міститься визначенняпсихологічного насильства, згідно з якого - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, настає, в тому числі, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Крім того, відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до положень п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 26.06.1992 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість доводиться обставинами викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення серії ГП № 276157 від 17.09.2018, ГП № 491121 від 14.09.2018, висновком № 75 щодо результатів медичного огляду, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкцій, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 185 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, характер вчинених правопорушень та їх кількість, ступінь його вини, а також те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 185 КУпАП у виді штрафу в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 173-2 ч. 1, 185, 280, 283, 284 КУпАП України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1,у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2, ст. 185КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 185 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави 352 гривні 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя: