Провадження № 3/712/4015/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого/судді Чечот А.А.

при секретарі Деркач А.І.

за участю прокурора Кириченка С.О.

розглянувши матеріали за фактом вчинення адміністративного корупційного правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого заступником начальника штабу з мобілізаційної роботи кадру в/ч НОМЕР_1 , ВОС-29 із 03.08.2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого: АДРЕСА_1 .

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією серії ГР № 306283 від 29.10.2018 року, ОСОБА_1 , будучи майором Збройних сил України та перебуваючи на посаді старшого офіцера відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно із підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту - Закону) являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація) за 2017 рік.
Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до статті 1 Закону визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до наказу № 470 від 04.12.2017 командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-лейтенанта ОСОБА_2 , майора ОСОБА_1 призначено на посаду старшого офіцера відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, до яких відноситься і посада військового комісара. Одночасно, зазначена категорія посад віднесена до суб`єктів вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та на них розповсюджуються обмеження і обов`язки передбачені ст.52 Закону.

Згідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 45 Закону, де вказано, що дія цього Закону не поширюється на «… військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, крім військовослужбовців, які проходять військову службу у військових комісаріатах».

Законом передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування, серед яких перше місце займає - щорічна декларація, яка подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Саме ч.1 ст. 45 Закону чітко визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
З 1 січня 2018 року розпочався етап подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.
Таким чином граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_1 було визначено Законом 1 квітня 2018.
У відповідності до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону № 1700-VII, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік ОСОБА_1 подана до Реєстру - 03.04.2018.

Разом з тим, відповідно до повідомлення НАЗК та витягу з ЄДР декларацій, згідно з реєстром послідовністю дій користувача ОСОБА_1 , то останній розпочав заповнення щорічної декларації за 2017 рік, лише 03.04.2018 року о 14 годині 54 хвилин.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, вину визнав повністю, щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Прокурор вважає, що винність ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, в його діях вбачає склад адміністративного корупційного правопорушення, тому просить суд застосувати до порушника стягнення у вигляді штрафу.

Суд, вислухавши думку прокурора та дослідивши надані в судове засідання матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За змістом ст. 252-280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- даними протоколу серії ГР № 306283 від 29.12.2018 року про вчинення до адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією;

- даними повідомлення військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 від 13.04.2018 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав щорічну декларацію за 2017 рік;

- даними послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 , згідно якого встановлено що ОСОБА_1 розпочато заповнення щорічної декларації 03.04.2018 року о 14:54 год. Документ було подано 03.04.2018 року о 15-15 год.;

- даними з єдиного державного реєстру декларацій;

- даними витягу з наказу № 161 від 03.08.2018 року про призначення ОСОБА_1 заступником начальника штабу з мобілізаційної роботи кадру в/ч НОМЕР_1 , ВОС - 29;

- даними обов`язків заступника начальника з кадру управління бригади ТрО з мобілізаційної роботи;

- даними сертифікату, власником якого є ОСОБА_1 , термін дії сертифікату 02.04.2018-02.04.2019 року;

- даними роз`яснення щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю;

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи майором Збройних сил України та перебуваючи на посаді старшого офіцера відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно із підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, адже граничний термін законом було визначено 01.04.2018, а декларація фактично подана 03.04.2018. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Аналіз зібраних доказів свідчить про те, що вина ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП доведена повністю.

Разом з тим, згідно ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень її вини та майнового стану, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
На підставі вищевикладеного а також враховуючи особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає за можливе відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 172-6 ч. 1, 248, 249, 251, 268, 283-285 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції»,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КпАП України за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Головуючий: А.А.Чечот