П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю адвоката ОСОБА_1, який представляє інтереси гр.. ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення поліцейського взв. №2 роти №3 бат УПП у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД №408223 від 20 лютого 2018 року вбачається, що 20.02.2018 року о 00 год. 05 хв. гр.. ОСОБА_2 в м. Ужгород, вул. Набережна,21 керував т/з TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Вказаним порушив п. 2.5 ПДР України та кваліфіковано його дії як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1, клопотав провадження закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив врахувати, згідно пояснень його підзахисного, безпосередньо після зупинки працівниками патрульної поліції автомобіля, яким він керував, ОСОБА_2 погодився на пропозицію патрульних пройти медичне обстеження на стан наркотичного спяніння. При цьому працівники патрульної поліції проігнорували його згоду і на протязі ще приблизно двох годин не забезпечили доставку його до медичного закладу. Вже після двох годин зясування обставин ОСОБА_2 відмовився проходити будь який огляд з урахуванням часу на який його було затримано та було холодно на вулиці. Крім того, клопотав закрити провадження у справі, оскільки на момент розгляду даної справи минув строк передбачений ст. 38 цього Кодексу.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що його дійсно зупинили працівники патрульної поліції, оскільки не працювало освітлення номерного знаку. Рази три його запитували про бажання пройти освідчування на наявність накротичного або алкогольного спяніння, він погоджувався. Оскільки це все відбувалось протягом двох або трьох годин, приїхав його батько. Після цього, працівники патрульної служби викликали оперативну групу. Тільки після цього він відмовився проходити будь який огляд з урахуванням часу на який його було затримано та було холодно на вулиці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, пояснив, що був присутнім під час вказаних обставин, оскільки був пасажиром у транспортному засобі TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1. Зазначив, що коли повертали з транспортного мосту, їх зупинили працівники патрульної машини, вказуючи що не автомобілі не працює освітлення номерного знаку. Працівники патрульної служби рішили провести їх поверхневий огляд, спочатку свідка, потім ОСОБА_2. Потім викликали оперативну групу вказуючи, що у них виявлені наркотичні засоби. Було запропоновано водію пройти огляд на стан наркотичного спяніння, на що ОСОБА_2 погоджувався. Все це відбувалось близько двох годин. Потім приїхав батько ОСОБА_2, після цього він відмовився проходити огляд на стан наркотичного спяніння.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснили, що у їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду в лікаря нарколога для визначення стану спяніння. Разом з цим, свідків пояснили, що були присутні декілька хвилин, будь-які відомості про наявність у водія ознак наркотичного спяніння вони не бачили.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суд повинен своєчасно, повно, всебічно та обєктивно зясовувати обставини справи. Для правильного вирішення справи необхідно, щоб були дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 256 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обв'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами). П.6 Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103.

Згідно п.п. 6, 7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Слід зазначити, що по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного або наркотичного спяніння, мають бути доведені не лише такі обставини, як відмова особи від проходження огляду, а й наявність підстав для такого огляду, тобто, має бути доведеним факт наявності ознак спяніння, оскільки лише при таких ознаках у поліцейського виникають підстави для проведення огляду.

ОСОБА_2, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні заперечив факт керування ним транспортним засобом в стані наркотичного спяніння та відповідно сам факт перебування в стані наркотичного спяніння.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії серії БД №408223 від 20 лютого 2018 року вбачається, що 20.02.2018 року о 00 год. 05 хв гр.. ОСОБА_2 в м. Ужгород, вул. Набережна,21 керував т/з TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Вказаним порушив п. 2.5 ПДР України та кваліфіковано його дії як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що відповідно до п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затв. Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Такої ознаки, наркотичного чи іншого спяніння як «зіниці очей не реагують на світло» про, що зазначене в протоколі не має.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведенню такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами) (далі за змістом - Порядок), (п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі за змістом - Інструкція - 2)).

При цьому жодних даних про відсторонення від керування транспортним засобом TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, в порушення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог п.п.1.3-1.4 розділу 1, п.8,п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп'яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи видавалось правопорушнику як водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного спяніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, та до матеріалів справи таке направлення не долучено.

За умов недотримання працівником поліції вимог щодо огляду водія з використанням спеціальних технічних засобів, відмова особи від проходження медичного огляду (у закладі охорони здоровя) на стан спяніння не може слугувати підставою для твердження про порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Крім цього суд враховує, що під час зупинки ОСОБА_2, та складанні на такого протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у нього у присутності свідків, було вилучено згорток із речовиною схожою на наркотичну.

Згідно долученої до матеріалів справи постанови про закриття кримінального провадження від 20.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 309 КК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, відповідно до висновку НДЕКЦ МВС України №6/146 від 06.03.2018 р. вилучена у ОСОБА_2 подрібнена речовина, рослинного походження, темно-коричневого кольору не є наркотичною.

Судом враховано, що на СД-диску, який долучений до протоколу, містяться відеозаписи, які носять фрагментарний (не цілісний) характер. Так, на цьому носії містяться лише фрагменти відеозаписів за період часу з 23 год. 52 хв. по 23 год. 57 хв. 19.02.2018, з 00 год. 03 хв. по 00 год.05 хв., з 00 год. ЗО хв. по 00 год. 44 хв., з 00 год. 46 хв. по 00 год.47 хв., з 00 год. 31 хв. по 00 год. 46 хв., з 01 год.05 хв. по 01 год. 06 хв., з 01 год. 09 хв. по 01 год. 10 хв. та з 01 год. 16 хв. по 01 год. 17 хв. 20.02.2018.

На запит суду про надання повного (безперервного) запису документування ОСОБА_2 згідно складеного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, відомості надано не було.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

При цьому слід виходити з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та обєктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Працівник поліції, яким складено протокол відносно ОСОБА_2 викликався судом неодноразово, однак у судове засіданні не зявився.

Таким чином, спростування тверджень ОСОБА_2, що безпосередньо після зупинки працівниками патрульної поліції автомобіля, яким він керував, ОСОБА_2 погодився на пропозицію патрульних пройти медичне обстеження на стан наркотичного спяніння суду надано не було.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу та правил і порядку огляду водія на стан сп'яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вище зазначених обставин, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 284, 287 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6