Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/1296/18 Головуючий в 1 інст.: Дацюк О.І.
Провадження № 33/778/359/18 Доповідач в 2 інст.: Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області справу за апеляційною скаргою адвоката Лихосенка Є.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що він 9 березня 2018 року о 17 год. 41 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Миколи Киценка 27, керував транспортним засобом Ford Focus C-Max, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДД України.

В апеляційній скарзі адвокат Лихосенко Є.О. просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова була винесена з порушенням норм процесуального права, суд першої інстанції неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним доказам, що призвело до необґрунтованого накладення адміністративного стягнення, не сприяв об'єктивному та неупередженому розгляду справи.

Зазначає, що 20 квітня 2018 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги. Того ж дня, до суду було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення судового засідання у зв'язку з цим, однак суддя в задоволенні вказаного клопотання відмовила та почала судове засідання, що є грубим порушенням права на захист.

В ході судового засідання адвокатом також було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, проте судом було відмовлено в його задоволенні.

До того ж, під час судового засідання було задоволено клопотання про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак на наступне судове засідання вони не з'явились, у зв'язку з чим було заявлено клопотання про повторний виклик зазначених осіб, в задоволенні якого судом було відмовлено.

Також зазначає, що з наявних матеріалів справи та відеоматеріалів неможливо дійти до висновку, що поліцейськими було дотримано порядок складання адміністративних матеріалів в частині відмови водія від проходження огляду у присутності двох свідків.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_3 та його захисник - адвокат Лихосенко Є.О. не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені телефонограмою 31 травня 2018 року.

7 червня 2018 року о 9 години 15 хвилин, в день розгляду апеляційної скарги апеляційним судом, ОСОБА_3 особисто до канцелярії суду подав заву про відкладення судового засідання у зв'язку із терміновим виїздом за межі Запорізької області за сімейними обставинами.

З приводу даного клопотання слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Дана справа до апеляційного суду Запорізької області надійшла 24 травня 2018 року, наступного дня її було передано судді і призначено до розгляду в межах строку, визначеного ч. 4 ст. 294 КУпАП, а саме на 7 червня 2018 року.

Із заяви ОСОБА_3 про відкладення розгляду апеляційної скарги є очевидним, що він обізнаний про час та місце судового засідання.

У відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки до суду або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином, перешкодою для розгляду справи за відсутністю особи, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги є наявність лише поважної причини для її неявки до судового засідання.

Разом з тим такі причини відкладення в заяві не підтверджені.

Так в самій заяві не зазначено, які самі обставини стали причиною термінового виїзду за межі Запорізької області, не додано до заяви будь-яких доказів того, що дійсно ОСОБА_3 у призначений судом день та час перебуває або буде перебувати за межами Запорізької області, але привертає до себе увагу той факт, що заяву про відкладення подано до канцелярії суду ОСОБА_3 особисто саме в день, на який призначено розгляд апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка ОСОБА_3 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні у призначений день та час.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 054357 від 9 березня 2018 року, відповідно до якого правопорушник керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДД України (а.с. 2), відомостями щодо відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі, викладених в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння та засвідчених підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, відповідно до якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі (а.с. 5-6), оглянутим судом відеозаписом правопорушення (а.с. 8).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Правопорушником та його захисником під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялися клопотання про дослідження інших доказів, які не містяться в матеріалах справи, а тому суд першої інстанції в повному обсязі з'ясував обставини справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не допитав свідків під час розгляду справи судом першої інстанції на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, тим більш, що сам ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні не заперечували факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Підстав не довіряти письмовим поясненням свідків у суду також не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови правопорушника з боку свідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були присутні під час прийняття рішення поліцейським про проведення огляду відносно ОСОБА_3, спростовуються письмовими поясненнями вищезазначених свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду та засвідчили це власними підписами, а також змістом відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратору) поліцейського, зробленим у відповідності до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», доданим до протоколу.

Відеозаписом «файл № » зафіксовано, що співробітники патрульної поліції запропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння в присутності двох свідків, крім того, ОСОБА_3 не робив будь-яких заяв та зауважень з приводу того, що в той момент свідки були відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що захисника не ознайомили з матеріалами справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки він подав відповідну заяву 20 квітня 2018 року, розгляд справи було перенесено на 10 травня 2018 року, а тому він мав достатньо часу для того, щоб реалізувати своє право на ознайомлення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об'єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер та в медичному закладі.

Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов'язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лихосенка Є.О. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай