Справа № 203/2639/18
Провадження № 3/0203/1640/2018
П О С Т А Н О В А

іменем України

17.09.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складу: судді Смольнякова О.О.

секретаря Сердягіній О.Ю.

за участю: прокурора Текутєва А.А.

захисника- Гордієвич А.О.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого депутатом у Центральній районній у м. Дніпрі раді, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2018 року від Управління захисту економіки в Дніпропетровській області до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з порушенням вимог ЗУ «Про запобігання з корупцією» відносно ОСОБА_1

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді депутата місцевої ради, що обіймає посаду, яка не віднесена до посад осіб, які згідно зі статтею 50 Закону займають відповідальне становище, набув обовязку електронного декларування з 01.01.2017 року і повинен був подати щорічну декларацію за минулий рік у термін до 01.05.2017 , я субєкт декларування, уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та подає таку декларацію вперше. Згідно п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закону) ОСОБА_1, як депутат місцевої ради є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону вчинив правопорушення повязане з корупцією, а саме несвоєчасне подання декларації за минулий 2016 рік, яку останній відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агенства з питань запобігання корупції, здійсненому 11.05.2018, подав 25.05.2017, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що пропустив строк своєчасного подання декларації у 2017 році, за минулий 2016 рік, з незалежних від нього причин. 30.03.2017 оформив заяву-приєднання до договору «Про надання послуг електронного цифрового підпису», після чого заповнив на офіційному сайті Національного агенства з питань запобігання корупції (Далі НАЗК) декларацію за минулий 2016 рік, але скористатися електронним цифровим підписом (Далі ЕЦП) не зміг з технічних причин, після чого неодноразово робив спроби підписати зазначену декларацію, але ЕЦП не працював. 09 квітня 2017 року почав стаціонарне лікування за кордоном, яке тривало до початку травня 2017 року, що підтверджується наданою довідкою. Поїхав за кордон 07.04.2017 року та повернувся 09.05.2017 року. Після повернення до України у присутності працівника Управління запобігання економічній злочинності ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2, заповнив декларацію і спробував скористатися ЕЦП, проте ЕЦП знову не працював. Після чого ним був оформлено новий ЕЦП, відповідно до заявки-приєднання до договору «Про надання послуг електронного цифрового підпису». Відразу після отримання нового ЕЦП він подав відповідну декларацію 25 травня 2017 року. Просив провадження у справі зарити, оскільки він вчасно не подав декларацію з обєктивних причин. Окрім того, зазначає, що правопорушення було виявлено правоохоронними органами ще в травні 2017 року, тримісячний термін, який передбачений ст. 38 КУпАП, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплив. Також звертає увагу, що декларацію, за минулий 2016 рік, ОСОБА_1 подав з невеликою затримкою, а декларацію, за минулий 2017 рік, ОСОБА_1 подав вчасно.

Прокурор висловив думку про те, що в діях ОСОБА_1 формально вбачається склад правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП, однак, висловив думку, що дійсно ОСОБА_1 невчасно подано декларацію через обєктивні причини.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

З матеріалів справи вбачається, що невчасне подання декларації ОСОБА_1 допущено неумисно, оскільки з пояснень останнього, та долучених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 використав всі заходи щодо своєчасного заповнення щорічної декларації, але не вдалося подати щорічну декларацію вчасно, оскільки не зміг скористатися електронним цифровим підписом з технічних причин, після чого неодноразово робив спроби підписати зазначену декларацію, але ЕЦП не працював. Потім ОСОБА_1 був вимушений поїхати за кордон на лікування, про що надані відповідні документи, тобто з обєктивних причин останнім не була подана декларація вчасно. Також судом враховано, що е-декларацію за 2016 рік ОСОБА_1 було подано з незначним пропущеним строком встановленого терміну, а саме 25 травня 2017 року.

Вказане виключають умисел ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

З матеріалів справи не вбачається доказів того, що дії ОСОБА_1 носять умисний характер.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 10, ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.О.Смольняков