Справа № 603/670/18
Провадження № 3/603/290/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2018 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, середньої освіти, не одруженого, на утриманні перебувають малолітні діти, тимчасово не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2018 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання, вчиняючи домашнє насильство відносно своєї співжительки ОСОБА_2, вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме, на зауваження припинити протиправні дії не реагував, поводив себе агресивно та продовжував виражатись нецензурними словами чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції.

Своїми діями ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, й надав пояснення, що відповідали суті правопорушення викладеного в адміністративному протоколі, у вчиненому розкаявся та просить суд суворо його не карати.

Відповідно до ст. 185 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Окрім визнання в судовому засіданні своєї вини, вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення також підтверджується: рапортом інспектора СРПП №4 ПП Монастириського відділення поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 15.09.2018 року, даними встановленими в протоколі серії ГП №147198 про адміністративне правопорушення від 15.09.2018 року, складеного поліцейським СРПП №4 ПП Монастириського відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції ОСОБА_4, іншими матеріалами справи.

В звязку з вищевказаним суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 інспектором поліції правильно кваліфіковані за ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Згідно ст.ст. 1, 2 Розділу 1 Загальних положень Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку завданням якої є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Верховний Суд України в Постанові №8 від 26.09.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» з подальшими змінами розяснив, що за змістом ст. 185 названого Кодексу злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на це тлумачення посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні №10-рп/2011 від 11.10.2011 року.

Щодо злісної непокори законній вимозі поліцейського суд зазначає, що злісною непокорою в даній справі є невиконання ОСОБА_1 законних вимог поліцейських припинити протиправні дії повязані із застосуванням нецензурної лайки, при виконанні ними службових обовязків щодо припинення протиправних дій з боку ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення повязаного з домашнім насильством,.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, беручи до уваги помякшуючі правопорушення обставини, до яких суд відносить - розкаяння у вчиненому та перебування на утриманні ОСОБА_1 малолітніх дітей, як обтяжуючу обставину вчинення правопорушення в стані алкогольного спяніння, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 адміністративного стягнення в межах санкції ст. 185 КУпАП у виді штрафу в дохід держави, що є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 185, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_7