Справа № 362/2798/18 Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 33/780/735/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 14.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1

секретар: Кальма М.О.

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2,

свідка: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: військове містечко-11, м. Васильків, Київська обл., місце роботи не встановлено,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 25.05.2018 р. о 23 год. 30 хв., ОСОБА_2 в с. Крячки по вул. Кривова, поблизу а/д М-05 34 км., керував автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння та за допомогою приладу «Драгер» у встановленому законному порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352, 40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що виносячи постанову, суд першої інстанції послався як на докази на покази (письмові пояснення) свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 25.05.2018 та ніби-то на застосування приладу «Драгер». Але крім двох працівників поліції, його та очевидця пасажира автомобіля ОСОБА_3, нікого не було. Лише після зупинки приїхав автомобіль «евакуатор», на який погрузили керований останнім автомобіль. Прилад «Драгер» зовсім не застосовувався.

Також апелянт вказує, що він особисто, як і пасажир, наполягали на поїздку до офісу до працівників поліції для перевірки на вживання алкоголю чи до медичного закладу, але працівники поліції в цьому зволікали, а коли завантажили автомобіль на «евакуатор», заявили, що вже пізно. В зв`язку з чим ОСОБА_2 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, працівники поліції відмовилися відібрати пояснення від очевидця ОСОБА_3

Тому, на підставі вищевикладеного, апелянт вважає, що дана постанова суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, не може бути залишеною в силі в зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який винним себе не визнав та підтримав свою апеляційну скаргу,

пояснення свідка ОСОБА_3,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи дотримання поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та наявні в матеріалах справи інші докази.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 002354 від 25.05.2018, складеного щодо ОСОБА_2, останній близько 23 годин 30 хвилин, керував автомобілем «Ford Sierra» державний номерний знак «52505 ІВ» в с. Крячки по вул. Кривова, поблизу а/д М-05 34 км., з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та за допомогою приладу «Драгер» у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

З пояснень свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, дійсно 25.05.2018. ОСОБА_2 близько 23 годин 30 хвилин, керував автомобілем «Ford Sierra» державний номерний знак «52505 ІВ» в с. Крячки по вул. Кривова, поблизу а/д М-05 34 км. та був зупинений працівниками поліції. При спілкуванні з поліцейським, у останнього виникли підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з чим було викликано «евакуатор» та автомобіль було поміщено на штраф майданчик. Будь-яких пропозицій від поліцейських про проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння не надходило. Також свідок зазначив, що на місці зупинки транспортного засобу не було будь-яких свідків. Пояснив, що він разом з ОСОБА_2 в той день займались ремонтом автомобіля та зваркою його, тому у ОСОБА_2 були червоні очі, про що він повідомляв працівників поліції.

Судом апеляційної інстанції вживались неодноразові заходи про виклик свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6М в судові засідання, але дані свідки до суду не з`явились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на спростування показань ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння та за допомогою приладу «Драгер» у встановленому законному порядку не відмовлявся в присутності двох свідків, а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Відтак, відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження наявними у справі доказами.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення є обґрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко