Справа № 203/3110/18
Провадження № 3/0203/1907/2018
ПОСТАНОВА

10 вересня 2018 р. суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Підберезний Г.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, , який мешкає за адресою : АДРЕСА_1, за ст. 183-1 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2018 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення складені відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що державним виконавцем 23.08.2018 виявлено заборгованість зі сплати аліментів сумарний розмір якої становить 43 126,85 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення передбачене зокрема ст. 183-1 КУпАП віднесено до компетенції районних суддів, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП окрім іншого, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також викладається суть адміністративного правопорушення.

Всупереч цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається положення якої частини статті 183-1 КУпАП було порушено ОСОБА_1, а так само не вбачається яка саме сума відповідного платежу за місять.

Окрім цього, положеннями ч. 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте в матеріалах справи відсутні відомості, щодо здійснення виклику особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення до Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з метою вручення протоколу про адміністративне правопорушення, його підписання, та розяснення прав і обовязків передбачених ст. 268 КУпАП.

Також у звязку з тим, що нормами КУпАП не визначено питання, щодо обчислення строків у справах про адміністративне правопорушення, суд вважає, що для вирішення цього питання необхідно застосувати аналогію закону, а саме в даному випадку керуватися положеннями ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки питання порушені вчиненням дій, відповідальність за які встановлена ст. 183-1 КУпАП безпосередньо стосуються процедури виконання рішення.

Таким чином, положеннями ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Положеннями ст. 8 КУпАП, окрім іншого визначено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, враховуючи, що відповідальність за несплату аліментів була встановлена ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» 2234-VIII, який набрав чинності у відповідній частині лише 06.02.2018, з урахуванням того, що строки необхідно обчислювати зокрема у місяцях, а також того, що закон, який встановлює відповідальність за адміністративне правопорушення зворотної сили не має, можна стверджувати, що здійснюючи розрахунок заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, неприпустимо враховувати лютий місять 2018 року. Адже діючи таким чином неминуче порушуються права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вбачається складу будь-якого адміністративного правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 183-1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ст. 183-1 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 8, п. 1 ст. 247, ст. 252, 280, 283, 284, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, на постанову подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г.А. Підберезний