АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю:

представника потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

особи, провадження щодо якої закрито, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 5 січня 2018 року, якою провадження щодо

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого: АДРЕСА_2

за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що 18 вересня 2017 року о 17.50 год., керуючи транспортним засобом «Черрі» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. О. Теліги, 12, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України, та скоїв правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки на час розгляду справ сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_4, власник автомобіля НОМЕР_3 та потерпіла, подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляд справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що, закриваючи провадження у справі, судом першої інстанції не було встановлено вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, у постанові не наведено доказів вини ОСОБА_3, суд не дослідив та не надав належної оцінки доказам в їх сукупності, внаслідок чого не з'ясував фактичні обставини справи, які підлягали встановленню в ході судового розгляду.

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено строки розгляду справи, оскільки строк з 4 жовтня по 18 грудня 2017 року є об'єктивно необхідним та достатнім для своєчасного та правильного вирішення справи з урахуванням того, що правопорушення було вчинено 18 вересня 2017 року.

Крім того, ОСОБА_4 вказує на те, що судом при винесенні постанови не було враховано особу правопорушника та обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 у травні 2017 року піддавався адміністративній відповідальності за ст.. 122 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1, який одночасно є учасником ДТП, підтримав вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_3 та його захисника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на відсутність вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, свідка, дослідивши наявні у справі докази та додатково надані під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 284 КУпАП передбачено, що у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи.

При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Пункт 7 ст. 247 КУпАП, за яким закрито провадження у справі щодо ОСОБА_3, регламентує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою, а відтак не звільняє суд обов'язку з'ясувати передбачені ст. 280 КУпАП обставини про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, та навести виклад установлених під час розгляду справи обставин у постанові.

Всупереч вище наведеним вимогам закону, суд першої інстанції, закривши провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у постанові фактично продублював зміст протоколу, обставини справи не з'ясував, зазначивши у постанові, що ОСОБА_3 вину свою не визнає, пояснення останнього не навів, наявним у справі доказам жодної оцінки не дав, що свідчить про формальний підхід до розгляду справи та не дотримання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, що визначені у ст. 245 КУпАП.

Такі істотні порушення вимог процесуального закону є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції з винесенням апеляційним судом нової постанови, і в цій частині апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що вони є необґрунтованими.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 128778 вбачається, що він складений відносно ОСОБА_3 про те, що він 18 вересня 2017 року о 17.50 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Черрі» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. О. Теліги, 12, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.. 124 КУпАП (ас. 1).

Одразу після ДТП та під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснив, що він керував автомобілем «Черрі», рухаючись по вул.. О.Теліги в бік м. Петрівка у лівій крайній смузі руху. Під час руху автомобіля почув сторонній звук з боку правого переднього колеса. Увімкнув аварійні сигнали та, поступово перестроюючись на дорозі, переїхав у праву крайню смугу. Зупинитись на третій смузі він не міг, оскільки дорога іде згори до низу, по цій смузі рухаються автомобілі на швидкості, і він би став перешкодою для інших. Побачивши виїзд з заправки та не бачачи будь-яких перешкод, він зупинився та відчув удар у задню праву частину автомобіля. Як потім з'ясувалося, в його автомобіль в'їхав автомобіль «Мазда», який виїжджав з заправки. Заїхати на територію заправки в місці заїзду він не встиг, оскільки по крайній правій смузі, призначеній для руху громадського транспорту, рухалися маршрутні таксі. Зупинитися за виїздом з заправки він не міг, оскільки недалеко від нього зупинка громадського транспорту. Ним була здійснена вимушена аварійна зупинка біля узбіччя. Вважає винуватим у ДТП водія автомобіля «Мазда», який, побачивши автомобіль під його (ОСОБА_3) керуванням з увімкненими аварійними сигналами, не переконався в безпечному виїзді на дорогу, з урахуванням того, що ширина виїзду із заправки дозволяє проїхати двом автомобілям.

Щодо обставин ДТП аналогічні за змістом письмові пояснення дав одразу після подій і свідок ОСОБА_6 (ас. 3).

Після ДТП та під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 зазначив про те, що він керував автомобілем «Мазда», виїжджав з території автозаправки «Шелл». Перед виїздом з заправки, трохи не доїжджаючи до виїзду, він зупинився, після чого відчув удар в ліву частину автомобіля, та побачив, що автомобіль «Черрі» заїхав з порушенням ПДР на місце виїзду із заправки та зіткнувся з автомобілем під його (ОСОБА_1) керуванням. Вважає пояснення ОСОБА_3 з приводу того, що в автомобілі під його керуванням виникли якісь несправності, надуманими, оскільки вони нічим не підтверджені. Більш того, з урахуванням схеми організації дорожнього руху та розташування дорожніх знаків у місці ДТП, вважає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 зупинився з порушенням ПДР на пішохідному переході, в місці виїзду з прилеглої до вул.. О.Теліги території. Крім того, висновком експертного дослідження № 23 від 21 лютого 2018 року, проведеного на підставі усіх наявних доказів, встановлено порушення з боку ОСОБА_3 п. 10.1, 13.1, 15.0 (г) ПДР України.

З пояснень допитаного під час апеляційного розгляду інспектора патрульної поліції ОСОБА_7 вбачається, що, перебуваючи на службі, виїхали на ДТП. Точно подій не пам'ятає, оскільки було давно, але пам'ятає, що хтось виїжджав з заправки, а хтось рухався повз неї. Хто і звідки виїжджав, не пам'ятає, проте згадує про те, що ДТП трапилось по дотичній. Обставини ДТП в учасників пригоди з'ясовували, відбирали пояснення, які мали між собою розбіжності. При прийнятті рішення щодо винуватості ОСОБА_3 виходили з пошкоджень, місця зіткнення, уламків. Були порушення з боку водія, який виїжджав з заправки та повинен був переконатись, що він не створить іншим учасника ДТП перешкоди. Протокол склали на ОСОБА_1

Після надання свідку на ознайомлення схеми ДТП, свідок вказав про те, що в протоколі зазначили про недотримання водієм бокового інтервалу, виходячи з місцярозташтування транспортних засобів після ДТП, «Мазда» розташована прямо не на виїзді. Відстань між кутом виїзду і передньою частиною автомобіля «Мазди» становила три метра. Автомобіль «Чері» не виїхав в смугу громадського транспорту, автомобіль «Мазда» рухалась на виїзд. Хто саме в кого в'їхав, він (ОСОБА_7) не пам'ятає. Ширина смуг не замірялась, як і ширина виїзду з заправки. Щодо технічного стану авто ОСОБА_3, він (ОСОБА_7) не пам'ятає. Чи перебував водій у стані крайньої необхідності, він не пам'ятає. Він (ОСОБА_7) складав тільки схему. У ДТП винен водій транспортного засобу «Чері Амулет», але за іншим пунктом ПДР України.

З наявного в матеріалах справи на СД-диску відеозапису дорожньо-транспортної пригоди з відеореєстратору, який знаходився в автомобілі під керуванням ОСОБА_3, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухається по третій смузі руху, поступово переміщуючись у другу смугу руху. В цей час по першій смузі руху трохи позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_3 рухаються маршрутні таксі. Проїхавши заїзд на заправку, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 перестроївся в першу смугу руху, яка призначена для руху громадського транспорту. В цей час на відео ( 17:49:54) вбачається територія заправки, де недалеко від виїзду припарковані два автомобілі, серед яких автомобіль під керуванням ОСОБА_1 До час запису 17:49:59 (протягом якого видно місце виїзду з заправки) автомобіль під керуванням ОСОБА_1 в стадії руху на відео не вбачається, проте, о 17:50:00 відбувається зіткнення автомобілів (ас. 25).

Згідно даних, зафіксованих на схемі ДТП, автомобіль «Черрі амулет» знаходиться під кутом передньою правою частиною автомобіля до бордюру праворуч (переднє праве колесо на відстані 1,1м, заднє праве колесо - 1,2 м), автомобіль «Мазда-3» знаходиться позаду автомобіля «Черрі Амулет» під кутом до бордюру праворуч (переднє праве колесо - 0,6 м, заднє праве колесо - 0,3 м, до лінії виїзду з заправки - переднє ліве колесо 0,7 м, ліве заднє колесо 1,4 м).

Відповідно до даних, зафіксованих на місці ДТП, освітлення денне, відсутнє зовнішнє освітлення тротуару в темний час доби, стан покриття проїзної частини сухе, наявність дорожнього огородження вздовж проїжджої частини або розділювальної смуги нема, наявні дорожні знаки пріоритету на головній дорозі, наявні дорожні знаки пріоритету на другорядній дорозі.

Будь-яких даних про наявність наземного пішохідного переходу з дорожніми знаками та розміткою, наявність горизонтальної розмітки проїжджої частини, наявність горизонтальної розмітки на пішохідному переході, наявність світлофорного об'єкта, наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, - схема ДТП не містить, як і не містять зазначених відомостей відео і фото, наявні в матеріалах справи.

Праворуч крайньої правої смуги при під'їзді до виїзду з заправки стоїть дорожній знак 4.1 «Рух прямо», при виїзді з заправки наявний дорожній знак 2.1 «Надати дорогу».

На зворотньому боці схеми ДТП, а також на наявних у справах фото, вбачається, що в автомобілі «Черрі Амулет» наявні пошкодження - вм'ятина правого заднього крила, зірвано підкрилок правий зданій, пошкоджено ЛФП заднього бампера; в автомобілі «Мазда-3» - вм'ятина переднього лівого крила, подряпини ЛФП переднього бампера, розбита ліва передня фара, вм'ятина капота.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подано висновок № 23 експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Черрі Амулет» державний номерний знак НОМЕР_4, «Мазда-3» державний номерний знак НОМЕР_5 від 21 лютого 2018 року, згідно якому в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Черрі Амулет» ОСОБА_3 повинен був керуватись вимогами пп.10.1, 13.1, 15.9 (г) та вимогами дорожнього знаку 4.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля вбачаються невідповідності вимогам пп.10.1, 13.1, 15.9 (г) та вимогами дорожнього знаку 4.1 Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість у водія автомобіля «Черрі амулет» ОСОБА_3 попередити зіткнення з автомобілем «Мазда-3», з технічної точки зору, полягає у виконанні вимог пунктів 10.1, 13.1, 15.9 (г) та вимогами дорожнього знаку 4.1 ПДР України. При виконанні вимог вище вказаних пунктів Правил водія автомобіля «Черрі Амулет» ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Мазда-3» шляхом виконання пп.10.1, 13.1, 15.9 (г) та вимогами дорожнього знаку 4.1 Правил дорожнього руху України, на що у нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Мазда-3» ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами п. 10.2 Правил дорожного руху України. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Мазда-3» ОСОБА_1 не вбачається невідповідності вимогам пункту 10.2 ПДР України.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Мазда-3» ОСОБА_1 своїми односторонніми діями, у разі маневрування автомобіля «Черрі Амулет» праворуч, в смугу його руху, не мав технічно можливості попередити зіткнення з автомобілем «Черрі Амулет».

В даній дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, причиною виникнення даної пригоди в обставинах місця ДТП є недотримання водієм автомобіля «Черрі амулет» ОСОБА_3 вимог пп.10.1, 13.1, 15.9 (г) та вимогами дорожнього знаку 4.1 Правил дорожнього руху України щодо забезпечення безпечного маневру праворуч у разі вимушеної зупинки, пов'язаної з технічним станом даного транспортного засобу (ас. 72-83).

Експерт ОСОБА_8, допитаний під час апеляційного розгляду, підтвердив висновок, який зроблений ним, та пояснив, що водій транспортного засобу «Черрі» змінив напрямку руху, та в його діях наявна невідповідність п. 10.1 ПДР України, невідповідність дорожньому знаку 4.1 ПДР України. Під час проведення дослідження ним досліджувалось не лише відео, але й показання. Крім того, водію автомобіля «Черрі» необхідно було дотримуватись також п. 13.1 ПДР України, оскільки ним змінювався напрямок руху вправо. Характерного для бокового інтервалу удару не було, інтервал не впливає на пошкодження, проте, можливе блокуюче, попутнє, перехресне пошкодження. Ним досліджувались матеріали, які зазначені в переліку висновку. По відеозапису він не бачив пішохідного переходу. На його думку, в залежності від дорожньої обстановки, водій автомобіля «Черрі» повинен був дотримуватись п.п. 10.1, 13.1, 15.9г ПДР України. Навіть в тому випадку, якщо автомобіль «Чері» був технічно несправним, він міг уникнути зіткнення із автомобілем «Маздою» - не заїжджати у виїзд. По відео він (експерт) не бачив, щоб автомобіль «Мазда» перебувала в нерухомому стані, він рухався, але з невеликою швидкістю.

Оцінюючи наявні у справі та досліджені під час апеляційного розгляду докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Так, пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до значення термінів, викладених у п. 1.10 ПДР України, безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 та автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не рухалися один за одним або поруч один з одним, а тому посилання у протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_3 п. 13.1 ПДР України є необґрунтованим, а також спростовуються сукупністю наявних у справі доказів. Більш того, про відсутність в діях ОСОБА_3 порушення саме п. 13.1 ПДР України вказав і інспектор поліції ОСОБА_7

Суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги висновок № 23 експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Черрі Амулет» державний номерний знак НОМЕР_4, «Мазда-3» державний номерний знак НОМЕР_5 від 21 лютого 2018 року, оскільки, як вбачається з висновку, під час дослідження встановлені дані, які суперечать відеозапису, а саме, те, що водій автомобіля «Черрі Амулет» не мав перешкод технічного характеру у разі потреби до вимушеної зупинки для заїзду на АЗС, оскільки з відеозапису вбачається, що по смузі руху, призначеній для руху громадського транспорту, рухалися три маршрутних таксі, які і були перешкодою технічного характеру для автомобіля «Черрі Амулет» при здійсненні заїзду на АЗС.

Крім того, дорожній знак 4.1 «Рух прямо» застосовується для заборони розворотів в розривах розділювальної смуги на дорогах поза перехрестями, а також для організації руху тільки прямо. Даний дорожній знак не забороняє поворотів у двори, заправки, стоянки, паркові зони та ін. прилеглі території, розташовані з правого боку від проїзної частини, а тому посилання у висновку на порушення з боку ОСОБА_3 вимог дорожнього знаку 4.1 ПДР України, є необґрунтованим.

Більш того, посилання у висновку на порушення п. 15.9 (г) ПДР України з боку ОСОБА_3, яким передбачена заборона зупинки на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга, не ґрунтується на даних, встановлених у справі.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, працівниками поліції не надано будь-яких допустимих та належних доказів щодо недотримання ОСОБА_3 п. 13.1 ПДР України, що знаходиться в причино-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, і таких доказів не встановлено під час апеляційного розгляду.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд доходить висновку, що за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга підлягає до задоволення частково - в частині скасування постанови судді, постанова місцевого суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії БР № 128778 від 18 вересня 2017 року.

Наявність або відсутність в діях ОСОБА_3 інших порушень Правил дорожнього руху України, про що вказував ОСОБА_1, як і наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 будь-яких порушень ПДР України, як про це зазначав захисник ОСОБА_3, не можуть бути предметом розгляду в даному провадженні, оскільки суд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а суд апеляційної інстанції - в межах апеляційної скарги за результатами прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 5 січня 2018 року, якою провадження у справі за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідності за ст.. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 128778.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва