Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/2595/18
ПОСТАНОВА

11.06.2018 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія ВЕ 936529, виданий 12.09.203 року Приморським РВ ММУ УМВС України в Донецькій області, ІПН НОМЕР_1, яка мешкає в м. Маріуполі, вул. Рівна, буд. 202, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2018 року до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серія АА № 160633 від 11 травня 2018 року ОСОБА_1 11 травня 2018 року о 15 годині, знаходячись у торгівельному павільйоні за адресою м. Маріуполь, вул. Рівна, 218, здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнала, вказала, що реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії у торгівельному кіоску не здійснювала, будь-які докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, в матеріалах справи відсутні. Крім того, вона не є субєктом зазначеного правопорушення, адже не є субєктом підприємницької діяльності. За таких підстав, просила закрити провадження у справі.

Суд, вислухавши ОСОБА_1В, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу і події правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог ст. 15 ЗУ України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», згідно з якою роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

З аналізу наведених норм слідує, що для звинувачення особи у вчиненні зазначеного правопорушення необхідно, перш за все, встановити факт здійснення нею роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інспектором поліції надано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та вказали, що 11 травня 2018 року до Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради надійшло повідомлення про те, що у торгівельному кіоску за адресою м. Маріуполь, вул. Рівна, 218 провадиться продаж підакцизних товарів без дозвільних документів. Прибувши на місце, цей факт було підтверджено. У вказаному кіоску здійснювався продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії.

Також до матеріалів справи надані рапорти поліцейських роти № 2 БУПП в Донецькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказали, що 11 травня 2018 року під час несення служби до них надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Маріуполь, вул. Рівна, 218 виявлено порушення правил роздрібної торгівлі. По прибуттю за цією адресою ними була виявлена ОСОБА_1, яка здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідної ліцензії.

Отже, з пояснень свідків, які повинні були б підтвердити, перш за все, факт здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідної ліцензії, не вбачається, що саме вона здійснювала таку діяльність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також до матеріалів справи наданий відеозапис з камери спостереження, що закріплена на форменому одязі працівника поліції, з якого також не вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідної ліцензії у торгівельному кіоску за адресою м. Маріуполь, вул. Рівна, 218. Так, відеозапис містить процес складення протоколу огляду та вилучення алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Тобто факт здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідної ліцензії не зафіксований.

Отже, єдиним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 та спростування її показів на свій захист є письмові пояснення свідків, надані працівникам поліції.

У справі «Хорнкастл та інші проти Обєднаного королівства» (Заява № 4184/10) зазначено, що у випадках, коли показання відсутнього свідка є єдиною або вирішальною основою для винесення обвинувального вироку, потрібні достатні врівноважуючі фактори, які дозволяють оцінити надійність показань.

Таким чином, суд виходить з того, що будь-які очевидці, котрі могли б підтвердити факт здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідної ліцензії, відсутні. Надані стороною обвинувачення відеоматеріали також не містять даних, що беззаперечно спростовували б твердження ОСОБА_1.

З врахуванням ч. 3 ст. 62 Конституції України, згідно з якими обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, за відсутності інших обєктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, в матеріалах справи відсутні будь-які переконливі та достовірні докази здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідної ліцензії, не надані такі докази і в ході судового розгляду, що виключає склад і подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП України через відсутність в її діях складу і події даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу і події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити, внаслідок відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов