Провадження №3/428/1793/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комлєктової Т.О.,

за участі секретаря Подрябінкіна М.О.,

прокурора Будніка Р.А.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Луганській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕК 403722 виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 19.03.1997 року, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючої, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення суб'єктом правопорушення, в порушення вимог абзацу другого частини 2 статті 45 Закону, підпункту 3 пункту 5 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року, несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припинила діяльність пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала факт несвоєчасного подання нею електронної декларації та пояснила, що після звільнення з державної служби вона була ознайомлена зі строками подачі електронної декларації. Для своєчасної подачі електронної декларації, вона у січні 2018 року звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк», де отримала електронний ключ. 15.01.2018 року вона виїхала з України та повернулася лише 05.03.2018 року. Після чого вони з донькою захворіли, потім готувалися до змагань доньки з спортивної гімнастики, що відбирало у неї багато часу. До заповнення електронної декларації вона приступила тільки в суботу 31.03.2018 року. Раніше вона двічі вже подавала електронні декларації та вважала, що вона швидко подасть нову на базі чернетки, змінивши при цьому лише дохід чоловіка. Проте під часу входу до електронного кабінету у неї виникли складнощі, система повідомляла, що електронний ключ пошкоджено. Того ж дня вона зателефонувала спеціалісту по кадрам колишнього місця роботи та повідомила, що вона не може зайти у свій електронний кабінет та подати декларацію. Скріншот повідомлення про неможливість входу до системи вона не робила, до неї на електронну адресу надходили повідомлення, які підтверджували те, що вона намагається зайти до електронного кабінету, але вона їх видалила, оскільки не думала, що вони будуть необхідні. У перший робочий день після зазначених подій, тобто 02.04.2018 року, вона звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про отримання нового електронного ключа, її заявка була розглянута та після отримання нового ключа, вона 04.04.2018 року подала нову декларацію. Вона визнає факт несвоєчасної подачі декларації, але вважає, що у неї на це були об'єктивні причини. Чому вона завчасно не перевірила справність електронного ключа, який вона отримала у січні, пояснити не може.

Прокурор Буднік Р.А. в судове засідання надав письмовий висновок прокурора, який долучений до матеріалів справи, просив суд врахувати зібрані по справі докази та просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та судовий збір.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона є кадровим працівником ДПІ. Кожного року, під час проведення компанії декларування, вони обов'язково з усіма працівниками проводять консультації з приводу подання електронних декларацій. З тими особами, яких було звільнено, консультації проводяться в телефонному режимі. Особисто вона нагадувала ОСОБА_1, що їй необхідно подати електронну декларації у березні 2018 року, точну дату вона не пам'ятає. 30.03.2018 року чи 31.03.2018 року їй зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що вона не може зайти до свого електронного кабінету та, відповідно, подати декларацію. Поради стосовно того, як їй вчинити у даній ситуації, вона ОСОБА_1 не давала.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, прокурора та свідка, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали провадження, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, п. 9 ч.1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Як вбачається з копії наказу ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області від 12.04.2017 року № 33-о, ОСОБА_1 з 12.04.2017 року переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора з питань податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області.

Відповідно до копії наказу ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області від 29.05.2017 року № 69-о, ОСОБА_1 з 29.05.2017 року переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів фізичних осіб ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області.

Згідно копії заяви ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку від 17.08.2017 року, ОСОБА_1 з 18.08.2017 року звільнено з посади головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб ДШ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області, що підтверджується копією наказу ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області від 18.08.2017 № 97-о.

Матеріалами наданими з ВВБ ТО ДФС у Луганській області ГУ ДФС у Луганській області встановлено, що ОСОБА_1 14.04.1999 року прийняла присягу державного службовця, 20.07.2011 була під підпис ознайомлена з вимогами Закону України «Про засади запобігання корупції», 12.05.2008 року попереджена про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про Державну службу» та «Про боротьбу з корупцією» щодо проходження державної служби, під особистий підпис 18.08.2017 року ОСОБА_1 повідомлено про обов'язок державного службовця подати декларацію про доходи за 2017 рік.

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти.

Підпунктом 3 пункту 5 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за № 959/29089) встановлено, що декларація суб'єкта декларування, визначеного в абзаці другому частини другої статті 45 Закону, який припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подає до 00 годин 00 хвилин 01 квітня наступного після такого припинення року декларацію, що охоплює попередній рік.

Таким чином, виходячи із положень абзацу другого частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», у ОСОБА_1, яка будучи особою, яка припинила діяльність у 2017 році, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, виник обов'язок подати декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік після звільнення до 01.04.2018.

Відповідно до листа ДП «Українські спеціальні системи» №07-530 від 27.04.2018 встановлено дати та години тимчасового обмеження в доступі до ресурсів порталу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01.01.2018 по 27.04.2018. Так, 02.01.2018 близько 09:00 виявлено помилки про спробі авторизації у системі. Належне функціонування Реєстру забезпечено з 09:50 02.01.2018. Близько 12:00 15.03.2018 Реєстр не функціонував (фіксувалась помилка доступу до сайту, помилка шлюзу 502). О 12:40 15.03.2018 роботу Реєстру відновлено. Починаючи із зазначеного часу Реєстр функціонує в штатному режимі.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 лише 04.04.2018 року о 21 годині 07 хвилин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (після звільнення), тобто з порушенням встановленого законом строку.

Санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що нею вживалися заходи для своєчасної подачі електронної декларації, оскільки жодних доказів на їх підтвердження суду не надано.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП, суд враховує Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Таким чином, враховуючи обставини справи, особу ОСОБА_1, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, містило в собі усі юридичні і субєктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії субєктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна.

Згідно ч.2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 33, 172-6, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова