Номер провадження: 33/785/764/18
Номер справи місцевого суду: 492/627/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 10 травня 2018 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.02.2018 року о 08 годині 10 хвилин, в м. Роздільна Одеської області по вул. Європейській керував транспортним засобом марки «FORD FOCUS», н.з. ВР0050СВ, в стані алкогольного спяніння, огляд на встановлення стану спяніння, зі згоди водія, проводився в медичному закладі, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2018 р. № 7, складеного медичним закладом ЦРЛ «Роздільна», ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, медичний огляд проводився із застосуванням приладу «Алкофор - 307», результат 1,7 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

На вказану постанову ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга, в якій він вказав, що вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини:

- в порушення ст. 268 КУпАП, справа про вказане адміністративне правопорушення розглядалась за його відсутності, оскільки судової повістки він не отримував, постійно проживає та працює в м. Одесі, що позбавило його можливості явки у судове засідання районного суду. Крім того зазначив, що справа була отримана районним судом 08.05.2018 року, наступний день був вихідним та розгляд призначено на 10.05.2018 року, а тому призначення справи у такий термін, позбавило можливості надати йому докази та заперечення по справі;

- всупереч вимогам ст. 33 КУпАП, суддя належним чином не обґрунтував накладення адміністративного стягнення саме в виді позбавлення права керування транспортними засобами та не врахував дані, що характеризують особу правопорушника, та, як наслідок, залишив поза увагою той факт, що автомобіль використовується ОСОБА_2 в робочих цілях та позбавлення його права керування ним поставить його у дуже скрутне матеріальне становище;

- суддя, відповідно до ст. 256 КУпАП, повинен був повернути матеріали адміністративної справи для належного оформлення, оскільки в матеріалах справи відсутній акт огляду, складений поліцейським та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- суддею не було враховано того, що на момент розгляду вказаної справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення було вчинено 10.02.2018 року, а постанова винесена 10.05.2018 року.

Посилаючись на викладене вище, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити у звязку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 також просив поновити йому строк на оскарження постанови суду, оскільки вони були пропущені з незалежних від нього причин в результаті допущених судом істотних порушень процесуального законодавства.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 завчасно був викликаний шляхом телефонного повідомлення через своїх рідних матір, однак в судове засідання апеляційного суду не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому справа була розглянута за його відсутністю, на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності …

Як вбачається з матеріалів справи, постанова була винесена 10.05.2018 року (а.с. 12-13), а апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 21.05.2018 року, про що свідчить вхідний реєстраційний штамп Арцизького районного суду Одеської області (а.с. 15), тобто апелянт подав скаргу в останній день строку на апеляційне оскарження постанови суду, тому немає підстав для його поновлення, оскільки він фактично не пропущений.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з тверджень апелянта, що підтверджуються матеріалами справи, судом були порушені вимоги зазначеної норми процесуального закону, оскільки наявний в матеріалах справи скріншот направлення ОСОБА_2 судової повістки (а.с. 10) не містить інформації, підтверджуючої її отримання останнім, тому не може слугувати доказом належного сповіщення про місце та час розгляду справи. Інших даних про належний виклик правопорушника у судове засідання - матеріали справи не містять.

Окрім того, судом не було здійснено жодних спроб надіслання судової повістки засобами поштового звязку за вказаною ОСОБА_2 в протоколі адресою його місця проживання.

Таким чином, вказана бездіяльність суду свідчить про такі порушення норм процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування рішення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає помилковими доводи апелянта про те, що суддею не було враховано того, що на момент розгляду вказаної справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №038194 від 10.02.2018 року (а.с. 2) вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено 10.02.2018 року, а постанова суду прийнята 10.05.2018 року (а.с. 12-13), тобто в останній день визначеного законом трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, на момент розгляду вказаної справи в апеляційному суді 08.06.2018 року строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, вже спливли, тому апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення вимог апелянта ОСОБА_2 та закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З цих підстав апеляційний суд вважає зайвим розгляд доводів апелянта щодо не обґрунтування судом накладення адміністративного стягнення саме в виді позбавлення права керування транспортними засобами та необхідності повернення матеріалів адміністративної справи для належного оформлення.

Таким чином, враховуючи викладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, скасувавши постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи в апеляційному суді строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Арцизького районного суду Одеської області від 10.05.2018 року відносно ОСОБА_2, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3