П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Шаргород

справа №152/547/18

провадження №3/155/355/18

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О.,

з участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, приватного підприємця,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП -

встановив:

ОСОБА_1 08.04.2018 року о 23 годині 15 хв., на 4 км. автодороги Т-0204 керував автомобілем "Renault Kangoo", державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 не заперечував факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків. Свої дії обґрунтовує змореністю та відсутністю часу на проходження огляду і підстав для проведення огляду.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП доведена крім його пояснень матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 044982 від 08.04.2018 року (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, оглянутими судом, із яких вбачається, що 08.04.2018 року о 23 год. 20 хв. вони були свідками того, як працівники поліції пропонували водію автомобіля "Renault Kangoo", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння. ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду (а.с.2); рапортом поліцейського роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_4 (а.с.3).

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, оглянувши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 044982 від 08.04.2018 року (а.с.1), письмові пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які узгоджуються з показаннями ОСОБА_1 у суді щодо відмови від проходження медичного освідування на стан спяніння (а.с. 2), вважаю, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно, оскільки він 08.04.2018 року о 23 годині 15 хв., на 4 км. автодороги Т-0204 керував автомобілем "Renault Kangoo", державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України і повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння визначений "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 року №1452/735, відповідно до п.2 якої, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Верховний Суд України у пункті 27 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" розяснив, що … якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності".

Факту керування транспортним засобом і його руху перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував.

Дії працівників поліції не оскаржував.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказані ознаки спяніння - це різкий запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння очей і дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду, які були вчиненні в присутності свідків (а.с.1).

Правопорушник, як це передбачено у ч.3 ст.256 КУпАП, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Протокол щодо ОСОБА_1 містить його власноручний підпис та дані про те, що він ознайомлений із змістом протоколу про адміністративне правопорушення і отримав його копію.

У протоколі про адміністративне правопорушення при його складанні ОСОБА_1 також розяснено права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що свідчить його власноручний підпис.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП. Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП помякшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, винуватість його доведена і він повинен нести покарання у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з ОСОБА_1

судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 283, 284, 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами

такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя: Т.О. Соколовська