АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №615/109/18 Суддя 1-ї інстанції: Харченко А.М.
Провадження № 33/790/399/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 14.01.2018 року о 21 год. 50 хв. керував автомобілем «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1, на автомобільній дорозі Київ-Харків-Довжанський 1403 425 км з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння пальців, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 12.03.2018 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, обґрунтовуючи це тим, що про існування стало відомо лише 29.03.2018 року під час спілкування з його адвокатом.

В скарзі апелянт зазначає, що 14.01.2018 року він рухався до м. Харкова з м. Чигирин, при цьому подолавши відстань близько 300 км. був втомленим, та у зв'язку з тим, що в лівій фарі перегоріла лампочка ближнього світла, тому він був зупинений працівниками поліції.

Вказує, що працівниками поліції за спотворених ними умов у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 194272, що він ніби то відмовився від медичного огляду в присутності двох свідків.

Апелянт зазначає, що матеріали справи на його думку не містять доказів перебування його у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску є поважними, та частково задовольнити вимоги апеляційної скарги виходячи з наступного.

В судовому засіданні апеляційного суду було досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис, з якого встановлено, що ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції, йому повідомлено про підозру щодо перебування у стані наркотичного сп'яніння, та запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров'я в м. Харкові, і на проведення саме такого огляду ОСОБА_2 дійсно відмовився.

В судовому засіданні останній зазначив, що жодних ознак наркотичного сп'яніння він не мав, а ні алкогольні напої, а ні наркотичні засобі він не вживає, та дійсно 14.01.2018 року мав втомлений вид, оскільки тривалий час керував автомобілем в зимовий період, подолавши більше 300 кілометрів повертаючись додому від тещі, і відмовився від запропонованого працівниками поліції огляду на встановлення стану наркотичного сп'яніння, оскільки такий огляд йому було запропоновано пройти не в найближчому медичному закладі - Валківській ЦРЛ, а в м. Харкові, і в такому разі він був би змушений залишити жінку з дітьми в автомобілі в нічний час взимку на дорозі, проїхати з працівниками поліції відстань близько 50 кілометрів до Харкова, там пройти огляд, та повернутись до своєї сім'ї, що зайняло не менше 3 годин. Він вважав неприйнятним залишення дитини та жінки в автомобілі в таких умовах такий час, тому був вимушений відмовити від запропонованого огляду в медичному закладі в м. Харкові.

В судовому засіданні було допитано інспектора роти №1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_5, який пояснив, що причину зупинки водія ОСОБА_2 він вже не пам'ятає, та під час спілкування з ним було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, та було запропоновано пройти огляд в медичному закладі саме на вул.. Шевченка, 26 у м. Харкові, оскільки він не знав, чи працювала в той час доби, близько 22:00, Вальковська центральна районна лікарня, та додав, що там ніколи нема реактивів для проведення відповідних аналізів, і тому пропонував поїхати одразу до Харкова.

Інспектор роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП повідомив аналогічні відомості.

Листом Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області від 12.06.2018 року повідомлено суд, що КЗОЗ «Валківська центральна районна лікарня» входить до Переліку закладів охорони здоров'я, яким надано право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, затвердженого Наказом начальника Управління охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації від 03.02.2017 року № 48.

Приймаючи рішення про часткове задоволення вимог апелянта, апеляційний суд виходить з того, що згідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додатковіо бов'язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичнийо гляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або підвпливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Приймаючи до уваги наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується його особистими поясненнями, змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2018 року серії БР № 194272, поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відеозаписом.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що в даному конкретному випадку причина відмови водія від проходження огляду дійсно заслуговує на увагу, з урахуванням її обґрунтувань.

Враховуючи, що дії працівників поліції, які складали матеріали відносно ОСОБА_2 не в повній мірі відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ та МОЗУ 09.11.2015 року № 1452/735 щодо місця проведення огляду у медичному закладі; приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_2, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що він готовий пройти огляд в будь-який час; а також суперечливість пояснень свідка ОСОБА_7 (а.с.2), що ОСОБА_2 ніби то відмовився також від огляду за допомого приладу «Драгер», оскільки проходити такий огляд останньому не пропонувалось; апеляційний суд вважає, що при таких обставинах вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення є малозначним, і можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП, де зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, вказану вище постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з малозначністю, вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням в залі суду.

Постанова є остаточно і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик