П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2018 Справа №607/11462/18

Провадження № 3/607/3610/2018

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 15.06.2018 року близько 21.44 год., перебуваючи за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лексикою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоровю.

ОСОБА_1 в судове засідання зявився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Крім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №655123 від 15.06.2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15.06.2018 року; письмовою заявою ОСОБА_2; рапортом працівника поліції від 15.06.2018 року.

Зазначені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним домашнього насильства є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні порушення вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Однак, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вину визнав, у вчиненому розкаявся, суд приходить до переконання, що вчинене правопорушення є малозначним.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. За вказаних обставин суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 8, 22, 33, 34, 173-2, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнити йоговід адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_3