Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/3134/18 Головуючий в 1 інст. Щаслива О.В.
Провадження №33/778/598/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, працюючого водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, 01 червня 2018 року, о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Volkswagen Crafter, державний номер НОМЕР_1, на Донецькому шосе в м. Запоріжжі, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпеці, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Ореl Моvаnо, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі пошкоджено, травмованих немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вищевказану постанову суду першої інстанції змінити в частині призначеного стягнення та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що застосоване судом адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень є таким, що не враховує всіх обставин справи, в тому числі тих, що обтяжують відповідальність правопорушника за вчинене правопорушення, внаслідок чого постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального права. Судом першої інстанції невірно вказано про визнання ОСОБА_2 провини.

На думку апелянта, судом не враховано обставини, що обтяжують покарання, а саме те, що ОСОБА_2 притягувався до кримінальної відповідальності за ст.186 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 усно зазначались певні обставини (наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, перебування у шлюбі з ОСОБА_6, працевлаштування до ФОП ОСОБА_5), що пом'якшують вину правопорушника, проте належні та допустимі докази під час судових засідань у цій справі ОСОБА_2 до суду не подавались.

Апелянт вважає, що застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу не досягне своєї мети, визначеної ст.23 КУпАП, щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Заслухавши ОСОБА_2 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_2 ніхто з учасників провадження не оспорює.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не заперечував та просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм, та це є єдиним джерелом його доходу.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який працює водієм у ФОП ОСОБА_5, має сім'ю, в якій виховується три неповнолітніх дитини, та дійшов обґрунтованого висновку про можливість накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу.

З врахуванням фактичних обставин правопорушення та його наслідків, а також відомостей про особу правопорушника, апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції і підстав для накладення на ОСОБА_2 більш суворого стягнення не вбачає.

Обставина, на яку посилаються апелянти, щодо наявності у ОСОБА_2 судимості за вчинення кримінального правопорушення проти власності, на думку суду апеляційної інстанції не є підставою для накладення на останнього більш суворого адміністративного стягнення у даному провадженні, з огляду на фактичні обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення, його ставлення до цього правопорушення та відомостей про його особу.

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_2 фактично не визнав свою вину у правопорушенні, суперечать матеріалам справи, в т.ч. змісту його пояснень, відображених в оскаржуваній постанові.

Зокрема, ОСОБА_2 при розгляді справи судом першої інстанції даючи пояснення щодо обставин ДТП, вказав на те, що автомобіль під керування ОСОБА_3 різко змінив напрямок руху та перестроївся на смугу його руху, при цьому правою частиною кузова свого автомобілю зачепив ліве дзеркало його автомобілю, і поїхав далі. Він, зрозумівши, що дзеркало його автомобіля пошкоджено, рушив за автомобілем ОСОБА_3 та за допомогою звукових сигналів намагався сповістити останнього про необхідність зупинитись, на що той не реагував. З метою зупинки автомобіля ОСОБА_3 безпосередньо перед його автомобілем він перестроївся на смугу руху ОСОБА_3 та зачепив при цьому ліве дзеркало заднього виду автомобіля, яким керував останній.

В матеріалах справи міститься постанова Шевченківського районного суду 06 липня 2018 року, яка на цей час набрала законної сили, та якою ОСОБА_3 також притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, у наслідок якого пошкоджено автомобілі, в т.ч. автомобіль Volkswagen Crafter, державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2

Обставини, на які послався суд в постанові, а саме те, що ОСОБА_2 працює водієм, має сім'ю, ніким не спростовані і підтверджуються відомостями, що містяться в матеріалах справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева