П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Держпраці у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, директора Автомобільної школи Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, який народився 23.11.1949 року в м. Снитин Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

- за ч. 3 ст. 41Кодексу України про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2018 року інспектором праці Управління Держпраці у Рівненській області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №РВ217/232/АВ/П/ПТ відносно ОСОБА_1, директора Автомобільної школи Рівненської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 15 серпня 2018 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_3 допустив порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме: порушив вимогу ч. 1 ст. 21 КЗпП України у договорах цивільно-правового характеру, які укладені з особами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 мають ознаки трудового, оскільки договори цивільно-правового характеру передбачають функції, властивих найманому працівнику згідно класифікатору професій, містять загальні неконкретні відомості про виконану роботу (немає конкретно визначеного результату роботи, обсягу); в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 були допущені до роботи без укладання трудового договору у письмовій формі, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу. ОСОБА_3 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_7 заперечила проти протоколу відносно ОСОБА_3 В обґрунтування зазначила, що між Автомобільною школою РООВСА (Замовник) та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (Виконавці) були укладені договори цивільно-правового характеру, за спільною згодою сторін, потреби в укладанні трудових договір із цими особами не було, оскільки виконавці виконували разові роботи за завданням, на вимогу та додатковим погодженням замовника. При цьому всі податки з договорів цивільно-правового характеру Автошколою сплачені. Вказала, що укладаючи договори цивільно-правового характеру, ніхто з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не порушував питання про оформлення трудового договору, відповідної заяви не подавали та не зверталися. Згідно наданих ними пояснень намірів укладати трудових договорів у них не було, тому що не було потреби та навантаження. Сторони досягли згоди діяти та діяли на умовах цивільно-правового договору, а не трудового. ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не виконували роботу працівників включених до штатного розпису Автошколи для виконання певної роботи (функції) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; на них не поширювалися правила внутрішнього трудового розпорядку; вони самостійного організовували свою працю; на них не поширювалися соціальні гарантії, передбачені законодавством про працю та колективним договором; їм не нараховувалася відпустка та відшкодування у випадку тимчасової непрацездатності, тощо.Просила провадження у справі закрити за відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначила, що Управління Держпраці не наділене повноваженнями оцінювати зміст договорів цивільно-правового характеру на предмет правильності зазначення обсягу, результату робіт, а має перевіряти дотримання законодавства про працю. Оскільки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 особисто стверджують, що діяли на підставі договорів цивільно-правового характеру, то порушень трудового законодавства немає.

З пояснень ОСОБА_6 слідує, що він має вищу освіту, за фахом інженер-механік, крім того періодично проходить навчання у Рівненському ЕТЦ та має знання Закону України «Про охорону праці» та нормативно-правових актів до нього, про що має відповідне посвідчення. 26 червня 2018 року уклав з Автошколою договір цивільно-правового характеру №17/18, згідно якого надавав послуги зі складання та ведення документації з охорони праці. Договір був укладений відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про охорону праці». Намірів укладати трудовий договір не було, оскільки Автошкола має працюючих працівників менше 20 чол. і відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про охорону праці»,в такому випадку можуть залучатися сторонні спеціалісти на договірних засадах, які мають відповідну підготовку з охорони праці. Послуги надавались їм на вимогу замовника, наприклад, в липні 2018 року ним був потрачений один день для ведення та складання документації з охорони праці (припис).

З досліджених в суді посвідчень № 3957-121/в-18, 3957-121/1-б-18, №3957-121-18 слідує, що ОСОБА_6 пройшов навчання і виявив потрібні знання «Правил безпеки системи газопостачання», «Правил охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском», «Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями», «Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті», «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека в будівництві», «Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт», «Правил охорони праці на автотранспорті», «Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів», а також виявив потрібні знання законодавчих актів з охорони праці та електробезпеки.

Згідно трудової книжки ОСОБА_6 з 19.03.2012 року працює в ТзОВ «КомЛайн» інженером з охорони праці.

З пояснень ОСОБА_5 слідує, що він має спеціальність електромонтера, крім того періодично проходить навчання з правил безпеки використання електроустановок електроспоживачів і правил технічної експлуатації електроустановок, на що має посвідчення. 26 червня 2018 року уклав з Автошколою договір цивільно-правового характеру №16/18, згідно якого надавав послуги зі складання та ведення документації по електробезпеці. Виконував разові роботи на вимогу та за завданням замовника. Намірів укладати трудовий договір не було, тому що не було потреби та навантаження. В липні 2018 року лише 3-4 рази приїздив до автошколи на виконання робіт.

Згідно трудової книжки ОСОБА_5 з 11.01.2018 року працює робітником у Загальноосвітній школі-ліцей №19.

З пояснень ОСОБА_4 слідує, що він є лікарем лікувальної справи та має право на проведення передрейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів на підставі відповідного свідоцтва. 26 червня 2018 року уклав з Автошколою договір цивільно-правового характеру №18/18, згідно якого здійснював передрейсові огляди водіїв інструкторів з навчальної їзди даної автошколи. Намірів укладати з Автошколою трудовий договір не було, тому що для виконання робіт витрачав лише одну годину з 07.00 до 8.00 год., після чого необхідності перебувати на робочому місці немає. Можливості та необхідності працювати по трудовому договору в нього не було в силу в обмеженості в часі.

З дослідженого в суді свідоцтва про підвищення рівня професійної компетентності медичних працівників, що проводять щозмінні передрейсові (післярейсові) медичні огляди водіїв транспортних засобів, виданого 24.06.2016 року Державним підприємством «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційний технологій» Міністерства охорони здоровя України», ОСОБА_4 пройшов навчання, склав залік, має право на проведення передрейсових (післярейсових) медичних оглядів водіїв транспортних засобів. Свідоцтво дійсне до 24.06.2019 року, призначено номер штампу 18161331.

Судом також встановлено, що 26 червня 2018 року між Автомобільною школою РОО ВСА (Замовник) та громадянами ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, (Виконавці) були укладені договори цивільно-правового характеру на виконання певної роботи (договори № 17/18, № 18/18, № 17/18), строком на три місяці.

Згідно з умовами п.1.1 вказаних договорів Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має право на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності. Правовідносини, що виникають з цього договору, регулюються цивільним законодавством України і на них не поширюється дія трудового договору.

Умовами договорів також визначено, що Замовник зобовязується своєчасно прийняти і оплатити виконану Виконавцем роботу (надані послуги) (п. 1.2 договорів). Оплата за виконані роботи (надані послуги) здійснювалася на початку місяця наступного за звітним, згідно з актом виконаних робіт (п. 2.2 договорів).

З дослідженого судом Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за липень 2018 року (Таблиця 6) слідує, що в Автошколі РОО ВСА обліковується 18 чоловік за кодом категорії 1 - наймані працівники на загальних підставах (Додаток 2 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування).

Відповідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про охорону праці» на підприємстві з кількістю працюючих менше 20 осіб для виконання функцій служби охорони праці можуть залучатися сторонні спеціалісти на договірних засадах, які мають відповідну підготовку.

Відповідно до частин 1, 6 статті 6 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно положень ч.3 ст.41 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до положень ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Статтею 626 Цивільного Кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 928 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У звязку із зазначеним, виконання особою робіт або надання послуг може здійснюватися як на підставі трудового договору, так і на інших юридичних підставах, зокрема на підставі цивільно-правового договору. При цьому немає прямої заборони закону в укладанні договорів цивільно-правового характеру на виконання робіт, які можуть виконуватись окремими працівниками.

Крім того, статтею 204 ЦК України, закріплено презумпцію правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд враховує, щогромадяни ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не мали намірів укладати із Автомобільною школою трудових договорів, а договори цивільно-правового характеру, укладен іАвтомобільною школою із зазначеними особами, не були визнані недійсними, неукладеними чи фіктивними у порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що договори цивільно-правового характеру від 26.08.2018 року, укладені між Автомобільною школою та ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, не мають ознак трудових договорів. Відтак ОСОБА_1, як директор Автомобільної школи РОО ВСА, уклавши договори цивільно-правового характеру з громадянами ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, не вчинив порушення вимог ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, оскільки правовідносини між сторонами врегульовуються цивільним законодавством, а не трудовим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, а тому суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративноївідповідальності та закриває провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 124, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Н.М. Діонісьєва