Справа № 525/768/18
Провадження №3/525/222/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2018 року сел. ОСОБА_1

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області адміністративний матеріал, який надійшов від поліцейського СРПП №2 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП України в Полтавській області сержанта поліції ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя селища ОСОБА_1,

вулиця Набережна, 44 А, пенсіонера,

ідентифікаційний номер суду невідомий,

до адміністративної відповідальності на протязі

року не притягувався (як вказано у протоколі), -

в с т а н о в и в:

23 червня 2018 року о 10 год. в селищі Велика Багачка Полтавської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом мопедом марки «YAMAHA JOB» д.н.з. НОМЕР_1, що належить йому, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ, що підтверджується висновком Великобагачанської ЦРЛ №19 від 23.06.2018 року, тобто, водій ОСОБА_2 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП по суті визнав частково і суду пояснив, що цього дня зранку він дійсно випив близько 100 г горілки, однак наміру заводити та їхати скутером він не мав, з базарної площі в селищі Велика Багачка він покотив свій мопед на вулицю Першого Травня і згори сів на мопед і почав котитися на ньому, при цьому, двигун не був заведений, ключі були в нього в кармані, однак його наздогнали працівники поліції і в подальшому відвезли його до Великобагачанської ЦРЛ, де було підтверджено, що він має ознаки алкогольного спяніння. Вважає, що не є керуванням те, що він просто «скочувався» на скутері, оскільки двигун на його скутері заведений не був.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-показаннями допитаного в якості свідка інспектора СРПП Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4, який, будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України пояснив, що близько 10 год. 23.06.2018 року він перебував у складі патрульного екіпажу по несенню служби в селищі Велика Багачка і було виявлено особу чоловічої статі, яка керувала скутером без мотошолому. На вулиці 1-го Травня водія скутера було зупинено, зясувалося, що цим водієм є громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 і в ході спілкування у даного громадянина було виявлено ознаки алкогольного спяніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння в Великобагачанській ЦРЛ, він погодився і за результатами огляду було встановлено стан його спяніння внаслідок вживання алкоголю, тому було складено протокол про адміністративне правопорушення;

-висновком Великобагачанської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №19 від 23.06.2018 року, які вказують на те, що у ОСОБА_2 станом на дату медичного освідування 10 год. 25 хв. 23.06.2018 року виявлено стан алкогольного спяніння, алкотест 6510, номер тесту 00865, результат 0,99 проміле; також вбачається, що даний висновок підписаний уповноваженим лікарем Великобагачанської ЦРЛ та самим ОСОБА_2 без будь-яких зауважень чи застережень (а.с.2);

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.06.2018 року про те, що дійсно 23 червня 2018 року о 10 год. в сел. Велика Багачка Полтавської області він керував транспортним засобом мопедом марки «YAMAHA JOB» д.н.з. НОМЕР_1, що належить йому, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ (а.с.3);

-переглянутим в судовому засіданні диском з відеозаписом руху мопеду Ямаха (що наданий працівниками Великобагачанського ВП з реєстратора патрульного автомобіля) від 23.06.2018 року, з якого вбачається, що на відеозаписі видно, як по вулиці 1-го Травня в селищі Велика Багачка Полтавської області під нахилом вниз цієї вулиці рухається мопед Ямаха, за кермом якого перебуває ОСОБА_2; при цьому, в районі домоволодіння сімї Філіпенко та Скрипник даний водій був зупинений працівниками патрульної поліції.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Пункт 2.9 ПДР України прямо забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, аналіз положень п.2.5 та п.2.9 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 23.06.2018 року о 10 год. на вулиці 1-го Травня в селищі Велика Багачка Полтавської з участю водія скутера Ямаха ОСОБА_2, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку поліцейський СРПП №2 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3А.) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія запропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння як на пристрої алкотестер, так і у медичному закладі у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення та підтверджується відповідним медичним висновком).

ОСОБА_2 під час судового розгляду посилався на те, що він «скочувався» на скутері згори по вулиці 1-го Травня в селищі Велика Багачка 23.06.2018 року, наміру заводити скутер він не мав і двигун його скутера не був заведений, ключі від замка запалення знаходилися в нього в кишені.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи положення п.1.10 Правил дорожнього руху, з огляду на вищевказану позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 суд зазначає, що диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння. Тобто, одним із елементів обєктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами, зокрема, в стані алкогольного спяніння.

Згідно Академічного тлумачного словника (1970-1980 р.р.) одним із варіантів тлумачення слова «керувати» є «користуючись кермом та іншими пристроями, спрямовувати рух, хід, роботу чого-небудь».

Отже, як диспозиція норми ч.1 ст.130 КУпАП, так і наведене тлумачення слова «керувати» не вказують на обовязковість роботи двигуна як одного із робочих механізмів транспортного засобу.

Суд оцінює показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 та оцінює його показання з позиції того, що він безпосередньо не бачив ОСОБА_2 після того, як він 23.06.2018 року у руках довів скутер до повороту до відділення колишньої державтоінспекції, оскільки далі вулиця 1-го Травня в селищі Велика Багачка має ухил вниз і внизу цієї вулиці він вже не міг бачити, чи керував скутером ОСОБА_2 (скочувався на ньому), чи вів його руках.

Проте, неодноразово переглянутий в судовому засіданні відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля (звукозапис на наданому відеозаписі відсутній) обєктивно вказує на те, що 23.06.2018 року згори по вулиці 1-го Травня в селищі Велика Багачка Полтавської області ОСОБА_2 їхав на скутері, тобто керував даним транспортним засобам в розумінні диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП (незалежно від того, чи був у нього увімкнений двигун його транспортного засобу-скутера).

Обставиною, що пом'якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя вважає вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя не вбачає.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, наявності обставини, що помякшує його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 352 грн. 40 коп. належить стягнути з ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець