ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/1058/18 Номер провадження 33/814/440/18Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Шишацьким районним судом Полтавської області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 19 серпня 2018 року в 16 годин 30 хвилин, у с. Вертелецьке Шишацького району Полтавської області, по вул. Центральній, керував автомобілем марки ВАЗ - 2101, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (не чітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння та застосування приладу Алкотестер відмовився в присутності двох свідків, внаслідок чого він порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить постанову скасувати, оскільки на думку ОСОБА_2 вона є упередженою, прийнята без врахування його морально-психологічного стану після повернення з зони бойових дій, де він отримав контузію та важке поранення, того, що його вже притягнуто до відповідальності за ті самі дії.

Вказує, що суддя Рябченко В.В., який раніше ухвалював судове рішення про притягнення його до відповідальності, маючи свою власну упереджену позицію, не мав права приймати до провадження цю справу та повинен був заявити самовідвід.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 064908 від 19.08.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та самого ОСОБА_2, який вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заперечував, яким суддя дав належну оцінку, правильно кваліфікував дії правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 підтвердив свою відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, яка була зафіксована в протоколі про адміністративне правопорушення відповідно до передбаченого законодавством порядку, та мотивував свою відмову тим, що не перебував в стані алкогольного сп'яніння. Проте, такі дії підпадають під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, та тягнуть за собою відповідальність, визначену санкцією частини першої вказаної статті.

Безпідставними є доводи ОСОБА_2 про те, що його вже було притягнуто до відповідальності за ті самі дії, а суддя Рябченко В.В. повинен був заявити самовідвід, оскільки вже раніше ухвалював судове рішення про притягнення його до відповідальності.

Як вбачається з доданих до апеляційної скарги матеріалів, 25 жовтня 2018 року суддею Шишацького районного суду Полтавської області Рябченко В.В. ухвалено вирок відносно ОСОБА_2, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

По справі, яка на даний час переглядається в апеляційному порядку, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи наведене, дії, за які ОСОБА_2 було визнано винуватим за вироком та постановою суду, не є тотожними, а твердження ОСОБА_2 про те, що його вже притягнуто до відповідальності за ті самі дії, не знаходять свого підтвердження.

Окрім цього слід зазначити, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості заявлення самовідводів/відводів та порядку їх вирішення, а Кримінальним процесуальним кодексом України, який регулює відносини найбільш наближеної галузі права, не передбачено підстав для відводу/самовідводу судді, за наведених ОСОБА_2 в апеляційній скарзі підстав.

Таким чином, судом першої інстанції повно та об'єктивно досліджені всі обставини справи та надано належну правову оцінку діям ОСОБА_2, а тому вважаю, що рішення суду є законним та обгрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко