Номер провадження: 33/785/752/18
Номер справи місцевого суду: 522/2813/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., секретар судового засідання Стоянова Л.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 03.02.2018 року о 23 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Гагаринське плато, 5 в місті Одесі, у порушення п.п. 2.3.Б, 12.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

На дану постанову представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови, апелянт зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим постанову він вважає незаконною. Апелянт вказує, що, на його думку, причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, у якому викладені висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

В оскаржуваній постанові зазначено, що вина ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Разом з цим, у постанові лише формально зазначені вказані докази, однак їм не надано належної правової оцінки, не проаналізовано їх зміст та самі докази не перевірені на предмет того, чи дійсно вони доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При апеляційному перегляді справи було встановлено, що докази, які містяться в матеріалах справи, не лише не підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, а навпаки - спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він рухався на автомобілі «Мазда» по вул. Генуезькій в м. Одесі з боку вул. Посмітного в бік пл. 10 квітня зі швидкістю приблизно 50 км/год., підїжджаючи до перехрестя побачив, як автомобіль «Деу», який рухався в зустрічному напрямку, виконуючи поворот ліворуч, не завершив маневр у звязку з виниклою перешкодою (автомобіль попереду нього надавав перевагу в русі пішоходам) та зупинився на смузі руху ОСОБА_2, у звязку з чим останній вимушений був розпочати гальмування, однак автомобіль зупинити не встиг, у звязку з чим сталось зіткнення.

З письмових пояснень іншого водія ОСОБА_4 вбачається, що він рухався на автомобілі «Деу» по вул. Генуезькій в м. Одесі з боку пл. 10 квітня в бік вул. Посмітного, на перехресті розпочав виконувати поворот ліворуч та зупинився на смузі зустрічного руху, оскільки автомобіль, що рухався перед ним, пропускав пішоходів, після чого сталось зіткнення його транспортного засобу з автомобілем «Мазда», який рухався у зустрічному напрямку. При цьому в письмових поясненнях зазначено, водій ОСОБА_4 перед виконанням маневру повороту ліворуч бачив автомобіль «Мазда», який рухався у зустрічному напрямку.

У письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 зазначено, що він бачив, як відбулось ДТП. Свідок вказав, що автомобіль «Мазда» рухався в темну пору доби з вимкненими фарами та на великій швидкості, розпочав гальмування приблизно за 20 метрів до місця зіткнення, однак запобігти ДТП не зміг.

Пояснення свідка ОСОБА_5 щодо того, що ОСОБА_2 рухався на великій швидкості та з вимкненими фарами не узгоджуються зі схемою місця ДТП та поясненнями інших учасників пригоди, оскільки водій ОСОБА_4 пояснив, що побачив автомобіль «Мазда» ще за 100-150 метрів, ніхто з учасників ДТП не вказав, що автомобіль рухався без увімкнених фар та на значній швидкості, а на схемі місця ДТП, підписаній учасниками ОСОБА_6 та ОСОБА_4, відсутнє позначення гальмівного шляху, який повинен був залишитись в разі екстреного гальмування за 20 метрів до місця зіткнення.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідка ОСОБА_5 не можуть бути взяті до уваги як доказ винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з цим, апеляційним суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_7 рухався у своїй смузі для руху з дозволеною швидкістю, в момент ДТП напрям руху не змінював, жодних маневрів не виконував, що свідчить про безумовне дотримання ним вищевказаних вимог ПДР України.

Разом з цим, згідно з п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.5 ПДР України передбачено, що поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху.

У відповідності до п.16.4 ПДР України, забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Згідно з п.16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

З матеріалів справи вбачається, що саме водієм ОСОБА_4 не були дотримані вищевказані вимоги ПДР України, оскільки він не врахував наявність перешкоди у вигляді іншого транспортного засобу, який надавав перевагу в русі пішоходам, не дозволяючи йому безпечно та вчасно завершити маневр повороту, не врахував наявність на зустрічній смузі для руху автомобіля «Мазда», який рухався у зустрічному напрямку, однак не надав останньому перевагу в русі, виїхав на перехрестя, не впевнившись у тому, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод в русі для транспортних засобів, що рухаються в зустрічному напрямку.

На думку апеляційного суду, саме дії водія ОСОБА_4 знаходяться у причинно-наслідковому звязку із зіткненням транспортних засобів, а тому в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв'язку з чим вважає за необхідне її задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8