Справа №: 653/397/18
Провадження № 3/653/446/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 вересня 2018 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1, зареєстрований та мешкає за адресою: м. Київ, проспект Павла Тичини, 4/93, громадянина України, працюючого ФОП «ОСОБА_2В.» відповідальний за вилов,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 91 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2018 року о 14.30 годині на озері Сиваш на відстані трьох кілометрів від села ОСОБА_3 та двох кілометрів від сухої дамби ОСОБА_1, який є відповідальним за вилов в ПП «ОСОБА_2В.» організував та здійснював вилов водних живих ресурсів на заповідній території Азово-Сиваського НПП, чим порушив режим території, а саме: за допомогою технічних засобів двох мотопомп, 8 сачків, 4 рамок-сита та 4 мотильниць, чим порушив ч. 3 ст. 7, ст. 21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», п.4.2.1 «Положень про Азово-Сиваський національний природний парк», своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 91 КпАП України, а саме порушення правил охорони та використання територій та обєктів природно-заповідного фонду.

Крім того, 06 лютого 2018 року о 15.10 годині на озері Сиваш на відстані трьох кілометрів від села ОСОБА_3 та двох кілометрів від сухої дамби ОСОБА_1 порушив режим території Азово-Сиваського НПП, а саме: здійснював вилов водних живих ресурсів (личинки хіронамід) в заповідній зоні парку озера Сиваш поблизу острова Верблюдка, 500 метрів від берегу за допомогою технічних приладів двома мотопомпами з обладнанням у комплекті (рукава, мотильниці, сачок з капронового газу), чим порушив ч. 3 ст. 7, ст. 21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», п.4.2.1 «Положень про Азово-Сиваський національний природний парк», своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 91 КпАП України, а саме порушення правил охорони та використання територій та обєктів природно-заповідного фонду.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з протоколом не погодився, від надання пояснень відмовився.

Будучі присутнім в судових засіданнях вину у скоєнні правопорушення не визнав повністю, пояснивши, що на момент події працював відповідальним за вилов ФОП «Петровська», на сьогодні відповідальний за вилов ФОП «Коблюк». Всі необхідні дозвільні документи на видобуток личинок хірономід на території, де проводиться вилов є в наявності, а тому вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також вважає, що територія, на якій здійснюється вилов не відноситься до заповідної, оскільки у Азово-Сиваського НПП не має жодних підтверджуючих правоустановчих документів. В останнє судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність та закрити провадження у справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Представник Азово-Сиваського національного природного парку в судовому засіданні заперечив щодо закриття провадження відносно ОСОБА_1 з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, оскільки зазначене в протоколі місце вилову біоресурсів відноситься до водної території природно-заповідного фонду Азово-Сиваського національного природного парку. Також вказує, що дозвіл на вилов водних біоресурсів, на яке посилається ОСОБА_1, не дає йому право на вилов біоресурсів на території заповідного парку. Пояснив, що публічна-кадастрова карта вказує на наявність коефіцієнту природоохоронних земель, із забороною будь-якої діяльності крім наукової. Вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами письмові докази, вислухавши сторони, свідків, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ст. 91 КпАП України.

Надаючи правову оцінку виниклим правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, диспозиція ст. 91 КУпАП, забороняє здійснення в межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об'єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об'єкти природно-заповідного фонду .

Відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд», природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об'єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд», до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об'єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об'єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам'ятки природи, парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об'єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об'єкти

Згідно ст. 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території зони регульованої рекреації, стаціонарної рекреації та господарської зони забороняється будь-яка діяльність, яка призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку.

Зонування території національного природного парку, рекреаційна та інша діяльність на його території провадяться відповідно до Положення про національний природний парк та Проекту організації території національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об'єктів, що затверджується центральним органом виконавчої влади у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Частиною 4 ст.7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», передбачено, що межі територій та обєктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та обєктив природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та обєктів природно-заповідного фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, Указом Президента України від 25 лютого 1993р. за №62 «Про створення Азово-Сиваського національного природного парку», створено національний природний парк на території Генічеського та Новотроїцького районів.

Згідно Положення про «Азово-Сиваський національний природний парк» вбачається, що його площа становить 52582,7441 га, з яких 8897,7441 га суходолу і 43685 га акваторії Азовського моря, озера Сиваш та Утлюцького лиману. Також встановлено, що функціональне зонування території Парку здійснюється відповідно до Проекту організації території. Для кожної зони з урахуванням установлюється диференційований режим їх охорони, відтворення та використання.

Наказом міністра охорони навколишнього природного середовища України від 09 лютого 2010р. за №67 затверджено Проект організації території Азово-Сиваського національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та обєктів. Згідно даного Проекту визначено площу парку, та його координати.

Відповідно до п.4.3.1. Положення про Азово-Сиваський національний природний парк (нова редакція) від 01 листопада 2016 року № 407, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів 28 вересня 2015 року № 354, заповідна зона призначена для охорони та відновлення найбільш цінних природних комплексів, режим якої визначається відповідно до вимог, установлених для природних заповідників.

На території заповідної зони забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню цієї зони, порушує природний розвиток процесів та явищ і створює загрозу шкідливого впливу на її природні комплекси та обєкти, зокрема: мисливство, рибальство, туризм, інтродукція нових рослин і тварин, селекційний відстріл тварин.

Відповідно до п.4.7. вищевказаного Положення, на території Парку здійснюється загальне та спеціальне використання природних ресурсів.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах території Парку здійснюється на підставі дозволів, виданих уповноваженими на те органами у сфері охорони навколишнього природного середовища у межах лімітів, установлених Мінприроди.

Вина гр. ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює у підрозділі забезпечення внутрішньої безпеки Державної прикордонної служби України, та 05 лютого 2018 року йому надійшло повідомлення про те, що на території Азово-Сиваського НПП, в озері Сиваш неподалік с. Атамань здійснюється незаконний вилов водних живих біоресурсів. Приїхавши на місце, виявив ОСОБА_1, перевірив документи, що посвідчують його особу та посвідчення на вилов. Документи на право вилову не перевіряв, оскільки прикордонники не знають чи відноситься вказана територія до заповідної зони.

Свідок ОСОБА_4, який працює начальником Генічеського відділу служби державної охорони природно-заповідного фонду, в судовому засіданні пояснив що 05 та 06 лютого 2018 року складав протоколи відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 91 КпАП України, які є предметом розгляду вказаної справи. ОСОБА_1 при складенні протоколу від підпису та надання пояснень відмовився в присутності свідків. Документів на вилов не надавав, пояснюючи це тим, що він не уповноважена на те особа.

Також, вина ОСОБА_1 підтверджується наступними письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії 0000001 від 05 лютого 2018 року та протоколом про адміністративне правопорушення серії 0000002 від 06 лютого 2018 року у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КпАП України, згідно яких ОСОБА_1 від надання пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення відмовився;

- відповідно до доповідної записки від 05 лютого 2018 року від начальника Генічеського відділу служби державної охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_4 написаних на імя директора Азово-Сиваського НПП ОСОБА_5, в цей день ним було виявлено, що на території Азово-Сиваського НПП біля острова Верблюдка за допомогою технічних засобів здійснюється вилов водних живих ресурсів. Напроти, на березі знаходилось два автомобілі та дві людини. В присутності свідків, він предявив ОСОБА_1 (який представився відповідальним за вилов ФОП ОСОБА_2) своє посвідчення, та пояснив, що вказана територія є заповідною та вилов на ній заборонено, надавши документи підтверджуючі статус вказаної території. Ознайомитись із вказаними документами ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі, так як і прибрати техніку із вказаної території. Документів, що посвідчують його особу не надав, здійснюючи при цьому всі дії, які перешкоджали складенню протоколу про адміністративне правопорушення (здійснювався фізичний тиск на нього, його автомобіль блокували, погрожували фізичною розправою, виривали протокол з рук), тому ним було викликано поліцію. За вказаними фактом він звернувся із заявою про вчинене кримінальне правопорушення до поліції;

- відповідно до доповідної записки від 06 лютого 2018 року від начальника Генічеського відділу служби державної охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_4 написаних на імя директора Азово-Сиваського НПП ОСОБА_5, в цей день ним знову було виявлено, що на території Азово-Сиваського НПП біля острова Верблюдка за допомогою технічних засобів здійснюється вилов водних живих ресурсів. ОСОБА_1 знову відмовився прибрати техніку та надати документи що посвідчують його особу, після цього було викликано поліцію;

Відповідно до наказу директора Азово-Сиваського національного парку ОСОБА_5 № 35 від 08 травня 2013 року, затверджено склад служби державної охорони парку, та призначено відповідальних за виконання завдань та обовязків покладених на службу державної охорони Азово-Сиваського НПП, серед яких начальник Генічеського відділу служби державної охорони ПЗФ ОСОБА_4, який склав вищевказаний протокол відносно ОСОБА_1

Стосовно першого протоколу, згідно експертного висновку ПП «Центр екологічного управління» №20 від 06 лютого 2018 року та картосхеми місцезнаходження двох мотопомп ОСОБА_1, останні зафіксовані у точці з координатами мотопомпа 1: 46о0001,81 пн.ш та 34о2709,65 сх.д., мотопомпа 2: 46о0000,95 пн.ш та 34о2731,81 сх.д. та вказані координати просторово та функціонально відповідають заповідній зоні Азово-Сиваського національного природного парку.

Щодо другого протоколу, то згідно експертного висновку ПП «Центр екологічного управління» №21 від 07 лютого 2018 року та картосхеми місцезнаходження двох мотопомп ОСОБА_1, останні зафіксовані у точці з координатами мотопомпа 1: 45о5957,62 пн.ш та 34о2716,67 сх.д., мотопомпа 2: 45о5956,23 пн.ш та 34о2722,23 сх.д. та вказані координати просторово та функціонально відповідають заповідній зоні Азово-Сиваського національного природного парку.

Крім того, згідно відповіді Державного агентства земельних ресурсів України вх. № 7328/20/12-11 від 18 травня 2011 року, згідно якої відповідно до державної статистичної звітності форми № 6-зем «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» землі в межах акваторії моря не обліковуються.

Отже, законодавством не врегульовано питання оформлення державного акту на право постійного користування земельною ділянкою водного фонду в межах акваторії моря.

Показання свідка ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7, які в судовому засіданні пояснили, що були присутні при конфлікті гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4 в автомобілі у відсутність ОСОБА_1 складав на нього протокол про адміністративне правопорушення, суддя не приймає до уваги, оскільки це спростовуються матеріалами адміністративної справи та показами свідків, які підтвердили, що гр. ОСОБА_1 влаштував сварку, викликав поліцію, відмовився бути присутнім при складанні протоколу, а потім від його отримання та підписання.

Також, судом не приймається як належний та допустимий доказ невинуватості гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення висновок експерта № 18-121 від 25 квітня 2018 року, проведений в рамках кримінального провадження № 0002435 за ч. 1 ст. 249 КК України, з наступних підстав.

По-перше: вказана експертиза проводилася в рамках іншої справи, відносно інших подій та осіб.

По-друге: в експертизі експерт ОСОБА_8 дає висновок про неможливість встановлення порушень меж земельних ділянок Азово-Сиваського національного природного парку з огляду на відсутність правоустановчих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

Таким чином, в експертизі експерт фактично говорить про неможливість встановити порушення в звязку з відсутністю правоустановчих документів та даних в Публічній кадастровій карті про належність заливу Сиваш до земель, наданих Азово-Сиваському національному природному парку на право постійного користування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно здійснювався видобуток лічинок хірономіди на території Азово-Сиваського національного природного парку, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Але, враховуючи, те що події мали місце 05 та 06 лютого 2018 року, протоколи надіслані до суду 08 лютого 2018 року, в звязку з неодноразовими клопотаннями ОСОБА_1 розгляд справи відкладався, та станом на 12 вересня 2018 року сплив строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КпАП України.

Відповідно до ст. 38 КпАП України якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до КпАП України чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Згідно ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Отже, враховуючи те, що станом на 12 вересня 2018 року строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув, тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 91 КпАП України підлягає закриттю.

Враховуючи, вищеозначене та керуючись ст. 38, ст.91, ст. 247 ст.ст.284, 285, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду адміністративної справи.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набрала чинності «____»________2018 року.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_9