Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року, -

встановив:

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

За постановою суду, 05 березня 2017 року, о 08 год. 58 хв. у м. Рівне, водій ОСОБА_2, який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, керував транспортним засобом «ВАЗ 21112», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме, порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.

З довідки, складеної інспектором відділу АПУ ПП у м. Рівне капітаном поліції ОСОБА_3 слідує, що згідно бази «НАІС» та «АРМОР» ОСОБА_2 двічі протягом року (18.10.2016 року притягався за ч.1 ст.130 КУпАП, 07.02.2017 року - за ч.2 ст.130 КУпАП) притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року, оскільки при розгляді справи присутній не був, а копію постанови отримав лише 08 серпня 2018 року. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року щодо нього, та закрити провадження у справі, у зв'язку з закінченням строків накладення стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що його неналежним чином повідомлено про розгляд справи, чим суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасника процесу, не з'ясував належним чином обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП. Крім того, не визначено його психічний стан на час вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, що в свою чергу унеможливлювало висновок про осудність зазначеної особи.

Також ОСОБА_2 подано письмові пояснення щодо пропуску строку.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 08 серпня 2018 року ОСОБА_2 отримав оскаржувану Постанову, а 09 серпня 2018 року до Рівненського міського суду Рівненської області було подано апеляційну скаргу.

За наведеного підстави пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає задоволенню.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР №252024, 05 березня 2017 року, о 08 год. 58 хв. в м. Рівне по вул. Відінська, 48, водій ОСОБА_2 керував т.з ВАЗ 21112 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння (Звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість ходи, мови, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків. Дана особа двічі протягом року підлягала адміністративному стягненню по ст.130 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

Суддею під час розгляду справи належним чином з'ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних вірогідних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Аналіз матеріалів справи свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Те що ОСОБА_2 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності підтверджується:

- копією постанови судді Рівненського міського суду від 18 жовтня 2016 року (справа №569/12553/16-п), за якою був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- копією постанови судді Здолбунівського районного суду від 07 лютого 2017 року (справа №562/79/17), за якою був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_2 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №252024 від 05 березня 2017 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 березня 2017 року; поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5; зобов'язанням ОСОБА_2 від 05 березня 2017 року.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що його неналежним чином повідомлено про розгляд справи, що не визначено його психічний стан на час вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, що містяться в матеріалах справи.

Призначаючи стягнення, суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст.23 КУпАП і є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І.