АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/355/18 Справа № 705/242/18 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.130 УпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Торопенко М. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3, що надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в :

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 березня 2018 року

ОСОБА_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого різноробочим ТОВ «Грант», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_3 02.01.2018 об 11.50 год. по вул. Залізничній, 6 в м. Умань, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, як незаконну, а справу направити на новий розгляд, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено його процесуальні права, та безпідставно розглянуто справу у його відсутність. Крім того вказує, що протокол по справі про адміністративне правопорушення складався відносно ОСОБА_3, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ухвалена відносно ОСОБА_6, тобто відносно іншої особи, що є підставою для закриття провадження у справі, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Також, звертає увагу на ту обставину, що спеціальний технічний пристрій Алкотестер Драгер № 0395, не міг показати дійсні дані, так як всупереч вимогам експлуатації не проходив колібровку у встановлений строк, тому дані які відображено Алкотестером Драгер не можуть використовуватись при прийнятті рішення.

Крім цього, адвокат ОСОБА_4 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 13.03.2018 року відносно ОСОБА_3, яке мотивує тим, що він не був присутній під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, оскаржувану ухвалу одержав 6 квітня 2018 р., однак з 14 по 23 квітня перебував на лікуванні, що підтверджується відповідною довідкою.

ОСОБА_3 ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4, який діє в його інтересах, не зявились до апеляційного суду, хоча належним чином повідомлені про час та дату апеляційного розгляду, про що свідчить довідка про доставку СМС повідомлення на мобільний телефон адвоката ОСОБА_4 від 29.05.2018 року, клопотання про відкладення апеляційного розгляду не надали.

За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки копія оскаржуваної постанови отримана апелянтом 06.04.2018 року, 17.04.2018 року сплив строк на подачу апеляційної скарги, однак згідно медичної довідки виданої ОСОБА_4, останній перебував на лікуванні в період з 14 по 23 квітня 2018 року, тобто пропустив строк з поважних причин.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які зазначав під час апеляційного розгляду апеляційної скарги адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 053782 від 02.01.2018, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_3 02.01.2018 об 11.50 год. по вул. Залізничній, 6 в м. Умань, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України (а.с. 1);

- даними протоколу тестування на алкоголь здійсненим Алкотестером Драгем 02.01.2018 року о 12 годині, який показав 1, 77 проміле алкоголю у ОСОБА_3;

- даними акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що спеціальний технічний пристрій Алкотестер Драгер № 0395, не міг показати дійсні дані, так як всупереч вимогам експлуатації не проходив колібровку у встановлений строк, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки на вимогу суду було надане свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 529/305 від 15.06.2017 року згідно якого газоаналізатор Алкотест 6810 Драгер відповідає вимогам експлуатаційної документації (свідоцтво чинне до 15 червня 2018 року).

Таким чином, апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_3 на захист, а тому постанова районного суду з підстав, що ОСОБА_3 не брав участь 13.03.2018 у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції або ж присутність апелянта в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Стосовно доводів апелянта про те, що протокол по справі про адміністративне правопорушення складався відносно ОСОБА_3, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ухвалена відносно ОСОБА_6, то тут має місце очевидна описка в судовому рішенні, яка підлягає виправленню, судом першої інстанції, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, вбачається, що протокол в справі про адміністративне правопорушення та постанова винесені відносно однієї і тої ж особи.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовані повно та обєктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, тому твердження апелянта є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Доводи апелянта щодо закриття провадження у справі в звязку з закінченням на момент її розгляду апеляційним судом строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, і рішення суду першої інстанції визнано апеляційним судом законним і обґрунтованим та залишено без змін.

Підстави для скасування постанови суду та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 березня 2018 року залишити без задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Торопенко