Номер провадження 3/521/5379/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2018 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси Журик С.В., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції у місті Одесі, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 093632 від 04.07.2018 року, вбачається, що 03.07.2018 року о 23 год. 43 хв. в м. Одеса, вул. Спартаківська, 35, водій ОСОБА_1 керуючи т.з. «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_1, у разі виконання небезпеки для руху або перешкоди, водій не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки т.з. або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, у результаті чого скоїв наїзд на перешкоду. В результаті ДТП авто отримало механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За даним фактом інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе не визнав та пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті відсутності освітлення проїжджої частини, та огородженні вибоїни залишеної в результаті ремонтних робіт.

Проаналізувавши матеріали справи, а також пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 потрібно закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 124 КпАП України об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією статтею, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КпАП України. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КпАП України. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вимогами статті 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд вважає, що уникнути наїзд можливо було б при належному освітленні проїжджої частини та забезпеченні попереджувальних знаків про виконання дорожніх робіт.

Отже доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, інспектором не встановлено, та спростовується як матеріалами справи так і наданими у судовому засіданні поясненням особи відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальній відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному конкретному випадку ідеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але оскільки Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та статтю 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 247 п 1 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 247, 280, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, закрити згідно до ст. 247 п. 1 КпАП України у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Журик С.В.