Справа № &l0; 152/1749/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 грудня 2018 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

Славінська Н. Л.

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України,

- за ч.1 ст.130, ст.122-2 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КпАП України, - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння та ст.122-2 КУпАП України - невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а саме: 10.12.2018 року о 22 годині 50 хвилин в с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, на вул. Дружби, будучи в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем «Peugeot Expert» з державним номерним знаком НОМЕР_1, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, а також не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискового маячка та звукової сирени, та був затриманий в ході переслідування. Огляд на стан сп'яніння проводився в Шаргородській ЦРЛ.

В суд ОСОБА_2 не з'явився, про розгляд адміністративного протоколу повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки (а.с.16), про причину неявки до суду не повідомив, тому вважаю за можливе розглянути матеріали справи у його відсутності.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Відповідно до п.1.10. ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п.п. «а» п.2.9. ПДР України, водієві забороняється, в тому числі, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена матеріалами справи: протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ №069195 та серії ОБ 069206 (а.с.1, 10); письмовим поясненням ОСОБА_2 від 11.12.2018 року, з якого вбачається, що 10.12.2018 року приблизно о 22 годині 40 хвилин с. Мурафа під час керування вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення автомобілем він дійсно не відреагував на вимогу працівників поліції про зупинку, подану за допомогою проблискового маячка та сирени, та почав тікати від останніх у сторону с. Пеньківка, щоб уникнути адміністративної відповідальності, оскільки перед керуванням автомобілем вживав спиртні напої (а.с.3); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.12.2018 року за №133, з якого вбачається, що ОСОБА_2 дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_3, працюючого водієм пожежного автомобіля Пеньківської МПК, та ОСОБА_4, працюючого пожежником Пеньківської МПК від 11.12.2018 року про те, що 10.12.2018 року приблизно о 22 годині 15 хвилин на територію пожежної частини заїхав автомобіль білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1, з якого вийшов чоловік, та почав пояснювати, що втікає від працівників поліції, оскільки вживав алкогольні напої (а.с.5-6).

Вказані матеріали про адмінправопорушення, вчинені ОСОБА_2, розглядаються одночасно суддею Шаргородського районного суду, тому підлягають об'єднанню в одне провадження.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КпАП України, - невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином адміністративне стягнення на ОСОБА_2 слід накласти в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст.122-2, ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 287, 294, 307 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч.1 ст.130, ст.122-2 КпАП України та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: