Провадження № 3/127/4132/18
П О С Т А Н О В А

про закриття провадження у справі

05 вересня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №147712 від 24.06.2018 року вбачається, що 24 червня 2018 року о 22 год. 30 хв. на вул. Зодчих, 7 в м. Вінниці, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога (Висновок № 1671), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, та пояснив суду, що за кермом вказаного автомобіля знаходився не він, а його брат ОСОБА_2, а він сидів на пасажирському сидінні та був тверезий. В момент коли під'їхали поліцейські брат відійшов з метою пошуку ключа для заміни колеса, оскільки останнє було спущене (пробите). В той же час, інспектором поліції не було йому запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу доставлено до КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «СОЦІОТЕРАПІЯ». Перебуваючи в даному закладі йому повідомили, що він може бути вільним. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду.

В судовому засіданні було допитано інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, який пояснив, що це він складав протокол №147712. Відеозапис з місця події ним не здійснювався, тому що сіли батарейки у нагрудних відеокамерах. Свідки під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоровя інспектором не залучалися, так як була пізня пора доби та поруч свідків не було.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано брата правопорушника ОСОБА_2, який суду повідомив, що дійсно 24 червня 2018 року він керував автомобілем НОМЕР_1. ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні. Під час руху в автомобілі пробилось колесо, в звязку з чим вони зупинились. Для заміни колеса на запасне, йому потрібні були запчастини (ключ для демонтування колеса), в результаті чого він відійшов від автомобіля для їх пошуку. ОСОБА_1 залишився біля автомобіля чекати. Після повернення до автомобіля, брата вже не було.

Також, в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_4, який суду пояснив, що 24 червня 2018 року о 22 год. 30 хв. він перебував за місцем свого проживання. Знаходячись біля вікна (на балконі), він помітив, як по дорозі рухався автомобіль, який зупинився біля бордюра та з місця водія вийшов чоловік, схожий на правопорушника, який мав хитку ходу. В звязку з цим, він викликав працівників поліції. Після прибуття працівників поліції він більше не спостерігав за подіями, що відбувалися, тому йому не відомо, що відбувалося далі.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, інспектора поліції, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження його, в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння (або ж відмова від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку).

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо того, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння, заперечував щодо того, що він був за кермом автомобіля та пояснив, що не відмовлявся щодо проходження огляду на стан сп'яніння. В підтвердження своїх тверджень просив допитати в якості свідка брата.

Під час допиту свідок ОСОБА_2 підтвердив, що саме він знаходився за кермом автомобіля НОМЕР_1.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснив, що особа, яка керувала автомобілем була схожа на правопорушника, однак з його балкона до місця зупинки транспортного засобу була значна відстань, а тому роздивитися особу правопорушника не було можливим та достеменно стверджувати, що це був ОСОБА_1 свідок не може.

Із рапорта поліцейського ОСОБА_3 та його пояснень в судовому засіданні вбачається, що він прибув на виклик, коли автомобіль стояв на узбіччі. Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду не доведено. Відеозапис з місця події відсутній.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, за наявності показань свідка ОСОБА_2, відсутності інших свідків та відсутності відео фіксації обставин зупинки транспортного засобу, суд приходить до висновку, що з матеріалів справи не вбачається та відповідно не доведено належними доказами того, що ОСОБА_1 24 червня 2018 року о 22 год. 30 хв. на вул. Зодчих, 7 в м. Вінниці, керував автомобілем НОМЕР_1.

Крім того, матеріалами справи не доведено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння та відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Так, відповідно до частини першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Отже, з аналізу даної норми слідує висновок про те, що поліцейський спочатку сам може здійснити даний огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. В разі відмови водія від проходження огляду, він доставляється в закладах охорони здоровя.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що йому не було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер, а відразу доставлено до КП ВОНД «Соціотерапія». Жодних доказів, які б спростовували дані пояснення, матеріали справи не містять.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів .

Відповідно до частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (ч. 6 ст. 266 КУпАП)

Згідно з пунктом 8 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

У направленні зазначаються: найменування закладу охорони здоров'я, прізвище, ім'я та по батькові водія транспортного засобу, який направляється на огляд, його дата народження та місце проживання, результати огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, тощо.

Однак, матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного спяніння до закладу охорони здоровя, оскільки відповідного направлення матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проте, дослідивши оскаржуваний протокол, судом встановлено, що він був складений в присутності двох свідків, при цьому свідок ОСОБА_4 здійснював виклик працівників поліції та не був присутній під час відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя. Щодо свідка ОСОБА_5, то вона викликалася в судове засідання, проте не зявилася. З її письмових пояснень, які містять в справі, вбачається, що вона була свідком руху вказаного транспортного засобу, а не була присутня під час відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоровя.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано свідків, які були присутні в КП ВОНД «Соціотерапія» під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а відтак і не доведено факту такої відмови.

З приводу даного факту інспектор поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно свідків даної відмови не було, оскільки була вже пізня пора, в результаті чого він не міг їх доставити.

Складання протоколу без свідків є недопустимим, а тому він не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858, огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Оскільки висновок КП ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів огляду з метою виявлення стану спяніння №1671 від 24.06.2018 року не містить результатів огляду, в ньому зазначено про відмову особи від проходження медичного огляду, а тому суд визнає його недопустимим доказом перебування особи в стані алкогольного спяніння.

Крім того, слід звернути увагу на порушення процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду, встановленої статтею 266 КУпАП та Інструкцією, а по суті процесуального законодавства для поліцейського, а саме огляд на стан алкогольного сп'яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проведений не був, направлення особи для огляду на стан алкогольного спяніння в матеріалах справи відсутнє та не підтверджено належними доказами незгоду водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, що було б підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров'я.

Крім того, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, його було складено 24.06.2018 о 23.20 год., ще до того, як було виготовлено висновок результатів медичного огляду на водія - який оформлений через 5 хвилин після складеного протоколу. Дані дії суперечать вимогам ст. 266 КУпАП, п.п. 5, 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Також, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до частини пятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №147712; висновок КЗ ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів огляду з метою виявлення стану сп'яніння №1671 від 24.06.2018 року є недопустимими доказами, оскільки складені відносно неналежної особи, належних та допустимих доказів про керування ОСОБА_1 в період досліджуваної судом події транспортним засобом «Тоyota «Carina 1.8», д.н.з. НОМЕР_2. матеріали справи не містять, доказів відмови ОСОБА_6 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння матеріали справи також не містять, а відтак у його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: