Номер провадження: 33/785/1432/18
Номер справи місцевого суду: 522/9102/18
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Журавльов О.Г., за участю секретаря Бєляєвої А.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2018 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №14 від 23 травня 2018 року складеного старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ відділу оперативних розробок Одеського управління ДВБ Національної поліції України Вербицьким О.Д. вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи на службі в Національній поліції України на посаді дільничного офіцеру поліції сектору превенції патрульної поліції Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції у місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 11.11.2016 №1277о/с, маючи спеціальне звання капітан поліції, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у десятиденний строк Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а саме набуття права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру загальною площею 21,6 кв.м. по АДРЕСА_1, загальною вартістю143 699 гривень 96 копійок, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 гривень, стягнуто на користь держави судовий збір 352, 40 грн.

21 серпня 2018 року не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що: він набув право власності не 10.05.2018 року, а 18.01.2017 року; суд при винесенні постанови не намагався встановити обставини справи, не звернув увагу на клопотання ОСОБА_2 щодо витребування доказів.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов'язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією, та на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину №60114659 від 18.01.2017 року ОСОБА_2 набув у приватну власність об'єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1», загальною вартістю143699 гривень 96 копійок з моменту реєстрації та видачі вказаного Свідоцтва шостою Одеською державною нотаріальною конторою 18.01.2017 року.

Проте, ОСОБА_2 протягом десяти днів письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані щодо набуття права власності на вказану квартиру загальною вартістю майна на суму 143699 гривень 96 копійок, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Датою виявлення правопорушення є дата зібрання всіх матеріалів перевірки, що підтверджують факт скоєння правопорушення (рапорт від 10.05.2018 року) та складання адміністративного протоколу.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення пов'язаного з корупцією №14 від 23.05.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи на службі в Національній поліції України на посаді дільничного офіцеру поліції сектору превенції патрульної поліції Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції у місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 11.11.2016 №1277о/с, маючи спеціальне звання капітан поліції, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме набуття права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру загальною площею 21,6 кв.м. по АДРЕСА_1, загальною вартістю143 699 гривень 96 копійок (а.с.1-7); поясненнями ОСОБА_2; рапортом ст. оперуповноваженого Вербицького О.Д. (а.с.17); копією заповіту (а.с.18); копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.189).

У судовому засідання ОСОБА_2 свою провину визнав повністю, однак, пояснив, що були поважні сімейні причини не подання повідомлення про суттєві майнові зміни в установлений законом строк (а.с.61-63).

Проте, зазначені доводи не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що надані ОСОБА_2 медичні довідки про хворобу батьків не відносяться до часового періоду, в який апелянт повинен був виконати вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками не повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Г.Журавльов