Справа № 242/5660/18
Провадження № 3/242/1485/18
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2018 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Селидівського ВП Покровського ГУНП України в Донецькій області, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм в ТОВ «Лідер Хліб», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 275218 від 25.09.2018 року, ОСОБА_1 25 вересня 2018 року о 23 годині 00 хвилин в м. Покровську на перехресті вул. Шосейної та вул. Гончара керував автомобілем марки «ГАЗ 4301», державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 026340 від 09.11.2018 року, ОСОБА_1 09 листопада 2018 року о 20 годині 57 хвилин в м. Селидове по вул. Московській біля будинку № 52, керував автомобілем марки «ВАЗ 2110», державний номер НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці, які не реагують на світло сповільнена жвавість ходи, неприродна блідість). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 15.11.2018 року вищевказані матеріали справ про адміністративні правопорушення обєднанні в одне провадженні відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України.

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином, надали до суду письмові заперечення на протоколи про адміністративні правопорушення, посилаючи на безпідставність їх складання та численні порушення під час їх складання.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення, матеріали справи та поданні до суду заперечення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Тобто, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод: забезпечення прав людини на захист, в тому числі: знати про можливості застосування адміністративної санкції і про факти, які ставляться йому в провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти нього.

Суд наголошує, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об'єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Так, диспозицією статті 130 ч. 1 КУпАП передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за дії, які зокрема виразилися в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР № 275218 від 25.09.2018 року відсутні відомості про місце вчинення правопорушення, а саме зазначено «в м. Покровську на перехресті вул. Шосейної та вул. Гончара», тобто без будь-якої привязки до окремої ділянки дороги чи то номеру будинку, тощо.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, в Додатку № 1 затверджено форму направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є направлення водія на огляд, а з урахуванням п. 15 розділу 3 Наказу МВС України 09.11.2015 року № 1452/735 також акт за підписом лікаря закладу охорони здоров'я.

Натомість, в додатках до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 275218 від 25.09.2018 року направлення водія ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння відсутнє, що в свою чергу дає суду всі підстави вважати, що працівником поліції вказане направлення до найближчого закладу охорони здоровя для виявлення стану наркотичного спяніння правопорушнику не надавалося.

Важливим суд також вважає той факт, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 275218 від 25.09.2018 року його було складено о 23 годині 45 хвилин. Натомість, свідки адміністративного правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за участю яких зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, були запрошені працівником поліції 26 вересня 2018 року о 00 годині 10 хвилин, тобто на 25 хвилин пізніше складання самого протоколу про адміністративне правопорушення. У звязку з чим, у суду виникає розумний сумнів щодо обєктивності працівника поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 275218 від 25.09.2018 року та допустимості вказаного протоколу та пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у якості доказів вчинення 25.09.2018 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Слід також зауважити, що відповідно до п. 8 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

В порушення вимог даної інструкції, вищевказана інформація в протоколі БР № 275218 від 25.09.2018 року про адміністративне правопорушення записана прописом.

Вищевказані порушення, що були допущенні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 275218 від 25.09.2018 року унеможливлюють встановлення судом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, у звязку з чим, вказана справа підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 026340 від 09.11.2018 року відносно ОСОБА_1 та надані до нього матеріали і докази, суд вважає, що справа в цій частині також підлягає закриттю виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 026340 від 09.11.2018 року його було складено о 21 годині 28 хвилин. Натомість, свідки адміністративного правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за участю яких зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, були запрошені працівником поліції 09 вересня 2018 року о 21 годині 30 хвилин, тобто пізніше складання самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід також зауважити, що при викладенні пояснень свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, натомість з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що останньому інкримінуються дії щодо керування транспортним засобом в стані наркотичного спяніння.

На думку суду пояснення даних свідків не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, оскільки інформація про свідків адміністративного правопорушення внесена до протоколу, вже після його складання та невідповідності їх пояснень обставинам викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, що є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Зокрема, існує два нормативно-правових акти, що на відомчому рівні регулюють питання фото- та відеофіксації інспекторами поліції адміністративних правопорушень, це наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних».

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в своїй постанові від 30 травня 2018 року в справі № 337/3389/16-а, наголосив, що якщо у постанові про накладення адмінправопорушення не вказано технічний засіб яким здійснений фото або відеозапис, то провадження підлягає закриття на підставі ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю події і складу адміністративне правопорушення.

З огляду на викладену Верховим Судом правову позицію, під час дослідження вищевказаного запису судом встановлено, що працівник поліції на власний розсуд застосував свій мобільний телефон для фіксування адміністративного правопорушення. Натомість, як вже зазначалося вище, жоден з відомчих актів МВС не надає право працівнику поліції на здійснення фіксації адміністративного правопорушення на мобільний телефон та більш того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний засіб, яким було здійснено дану фіксацію (серія, номер, тощо).

У звязку з чим, на думку суду застосування інспектором поліції власного телефону для фіксування відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, є порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та не може бути прийнято судом у якості доказу у справі про адміністративне правопорушення. Більш того, дане відео не містить в собі інформації про його дату, час та місце запису, особу, яка здійснювала відеозапис її прізвище, імя та по батькові, посада та підставі здійснення даного відеозапису.

Слід також зауважити, що в порушення вимог п. 8 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, інформація про прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записана прописом.

Підсумовуючі все вищевикладене слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі «Малофєєва проти Росії» та справі «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

В аспекті ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із основних доказів і має відповідати всім вимогам закону щодо його складання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і ОСОБА_7 проти Обєднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП,

П о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 130 ч. 1 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР № 275218 від 25.09.2018 року та протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 026340 від 09.11.2018 року - закрити, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 6 «Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1086 повернути ОСОБА_1 посвідчення водія.

Скаргу на постанову суду може бути подано до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Хацько