Справа № 654/2721/18
Провадження №3/654/1337/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 р. м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Данилевський М.А., за участю секретаря Слюсар О.С., прокурора Шляшенка О.О., особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши в м. Гола Пристань Херсонської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, раніше не судимий, працює на посаді начальника відділу комунальної власності та земельних відносин виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5,

в с т а н о в и в :

До Голопристанського районного суду з Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України 02.08.2018 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу № 155/2018 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, від 31 липня 2018 року, ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника відділу комунальної власності та земельних відносин виконавчого комітету Голопристанської міської ради, будучи відповідно до ст. 1, підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом декларування та відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції», ознайомленим із Законом України «Про запобігання корупції», маючи фізичну та технічну можливість, без поважних причин несвоєчасно (03.04.2018 о 23.01 годині) подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік. Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав повністю та пояснив, що він обізнаний з вимогами антикорупційного законодавства, зокрема із Законом України «Про запобігання корупції». Наприкінці березня 2018 року неодноразово намагався подати декларацію, але через збої у системі не міг цього зробити, подав щорічну декларацію лише 03.04.2018. Пояснив, що розуміє, що ним порушені вимоги Закону України «Про запобігання корупції», але вважає, що це сталося з поважних причин, умислу щодо неподання декларації в нього не було. Крім того зазначив, що з моменту виявлення НАЗК факту неподання декларації (03.04.2018) та надходження протоколу до суду минуло більше трьох місяців, тому провадження по справі просив закрити.

Прокурор Шляшенко О.О. в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю. Вважає твердження ОСОБА_1 щодо закінчення строку накладення на нього адміністративного стягнення за правопорушення, повязане з корупцією, на підставі ч. 3 ст. 38 КУпАП безпідставним, оскільки, моментом виявлення правопорушення є дата, коли особа, яка вправі складати протокол про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані відповідно до ст. 251 КУпАП докази, приходить висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, в діях конкретної особи, тобто 31.07.2018. Тому на момент складання протоколу та розгляді його в суді строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, не минули. А тому просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позицію прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суддя прийшов до таких висновків.

Виходячи з ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи) (пункт 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП").

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення складається з різних стадій, які відрізняються одна від одної колом учасників провадження, характером проваджуваних дій та їх юридичною роллю, зокрема це: стадія порушення адміністративного провадження та адміністративне розслідування; розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення в ній постанови; перегляд справи у звязку із оскарженням постанови по справі; виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Порушення справи становить цілий комплекс процесуальних дій, спрямованих на встановлення самої події правопорушення, його обставин, їх фіксацію та кваліфікацію і є початковою стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення. Безпосереднє виявлення порушення є одним із приводів для порушення адміністративної справи.

При цьому, процесуальним документом, який фіксує закінчення стадії порушення адміністративної справи, є протокол, який складається про кожне правопорушення, крім випадків, прямо передбачених законодавством.

З наведеного випливає висновок, що день виявлення адміністративного правопорушення може і не збігатися з часом складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

В даній справі днем виявлення правопорушення є 04 квітня 2018 року, коли НАЗК стало відомо про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації про майно та доходи за 2017 рік.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З матеріалів справи вбачається, що щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік ОСОБА_1 подав 03 квітня 2018 року.

Дії користувачів субєктів декларування в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, логуються та зберігаються у ІТС Реєстр з 01.10.2016.

Тобто з моменту публікації 03.04.2018, яка співпадає з фактичною датою подання щорічної декларації до Реєстру, існувала можливість виявлення несвоєчасності подачі щорічної декларації за 2017 рік ОСОБА_1, а тому на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, в даному випадку, застосування строку накладення адміністративного стягнення є важливим аспектом права на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, при цьому роль такого строку має велике значення, під час інтерпретації в світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої, проголошує верховенство закону, що є обовязковим для країни, які підписали Конвенцію.

Окрім іншого, п. 7 ст. 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ст. 284 КУпАП, при прийнятті рішення в резолютивній частині постанови необхідно викласти тільки одне з передбачених цією статтею рішень чи про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи, а в даному випадку про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 7, 38, 221, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. А. Данилевський