Справа № 206/3643/18
Провадження № 3/206/1328/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Чабаненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю правопорушника: ОСОБА_1

адвоката-захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 червня 2018 року о 00 годині 35 хвилин в м.Дніпро по вул.20-річчя Перемоги, 12, керувала транспортним засобом Peugeot 308CC номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовилась в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 відмовилася від дачі показів.

Адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно останньої незаконно та не має складу адміністративного правопорушення. Мотивував свою позицію тим, що протокол був складений за відмову від проходження огляду на стан спяніння, однак, ОСОБА_3 пройшла медичний огляд, на підтвердження чого надав суду дублікат медичної довідки «хіміко-токсилогічного аналізу на вміст алкоголю №6013» від 23.06.2018 року. На підставі вищевикладеного, просив закрити провадження справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши доводи адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та відеоматеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з диспозицією ч.1ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншогоспяніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння.

Відповідно п 2.5.Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАПогляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров»я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції забороняється. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. Огляд особи проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимо гст. 252 КУпАП Україниорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння (п. 2.5).

Так, дії ОСОБА_1А, які виразились у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що знижують увагу та швидкість реакції, судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме рапортом інспектора патрульної поліції ОСОБА_4, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції в м. Дніпро, на якому зафіксовані обставини складання відносно водія ОСОБА_1 23.06.2018 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також зафіксовано той факт, що водію було запропоновано пройти огляд на стан спяніння з використанням приладу «Драгер», однак остання відмовилась. Крім того, досліджуючи вищезазначене відео вбачається, що ОСОБА_1 було розяснено право на проходження медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі, з чим остання погодилась. Знаходячись в м. Дніпро по вул. Новосільній, 1, о 00 год. 35 хв., водій ОСОБА_1 пасивно відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у спеціалізованому медичному закладі КЗ «ДНД» ДОР, здавши лише аналіз крові.

Відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників з яких вбачається з дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме даними, зафіксованими в протоколі серії БР № 101714 від 23.06.2018року про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою на те особою, в якому крім іншого зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася проходити огляд у встановленому законом порядку.

Так, ОСОБА_1 після зупинки її працівниками поліції в саме о 00:41:43 годин відмовилася від проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер». О 01:59:00 годин співробітниками патрульної поліції розпочато складання протоколу про адміністративне правопорушення. О 02:15:59 лікар КЗ «Дніпропетровського наркологічного диспансеру» ОСОБА_7, зазначив, що аналіз крові ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння зданий, однак здавати сечу та дмухати у алкотестер «Драгер» остання відмовилась. Просив свідків підтвердити у протоколі факт відмови останньою від проходження на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, зазначаючи, що предметом дослідження біологічного середовища може бути сеча та алкотест «Драгер».

Крім того, з відеозапису о 02:28:44 встановлено, що ОСОБА_1 надає пояснення, співробітнику патрульної поліції в яких зазначає, що не відмовляється проходити огляд на стан алкогольного спяніння та о 02:31:43 годин ОСОБА_1 наполягає, що нею може бути обрати будь-який спосіб надання аналізів на стан алкогольного спяніння, один із таких є кров. Зазначаючи, що не відмовляється проходити огляд на стан алкогольного спяніння у законному порядку у присутності свідків.

До вказаних пояснень ОСОБА_1, які зазначені на відеозапису, суд відноситься критично та зазначає наступне.

Як вбачається, з відеоматеріалів справи ОСОБА_1 відмовилась проходити огляд на стан алкогольного спяніння у законному порядку, не надавши відповідно до пункту 12 вищевказаної інструкції, предмет дослідження біологічного середовища, а саме сечу з її власних міркувань. Замість того, надала кров на дослідження для визначення стану алкогольного спяніння, однак як вбачається з вказаного відеоматеріалу ОСОБА_1 не перебувала у несвідомому стані та будь-яких інших поважних підстав для не надання на дослідження біологічного середовища вказаних у пункті 12 у останньою не було зазначено.

Відповідно до п. 12,13,14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктом 13 визначено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстеженої особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно з пунктом 14 зазначеної інструкції, вбачається, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обовязково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю. Наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоровя, куди він доставлений.

Однак, в порушення п. 13 вищевказаної інструкції стороною захисту, суду не надано належних доказів на підтвердження неможливості взяття у ОСОБА_1 зразків біологічного середовища для надання їх на дослідження для визначення стану алкогольного спяніння.

Надана стороною захисту на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР України у судовому засіданні медична довідка «хіміко-токсилогічний аналіз» на вміст алкоголю № 6013 від 23.06.2018, видана КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» о 02 год. 04 хв., відповідно до якої результат медичного освідчування на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 складає 1,17%, не є допустимим доказом в розумінні п. 16 зазначеної інструкції (Постанова Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року).

Відповідно до матеріалів справи, а саме висновку КЗ «ДНД» ДОР виданого 23.062018 року о 02 год. 20 хв., зазначено, що гр. ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного спяніння у встановленому законному порядку не пройшла. Вказаний висновок підписаний лікарем КЗ «ДНД» ДОР ОСОБА_7

Вказана обставина, також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з яких вбачається, що 23.06.2018 вони були запрошені в якості свідків за адресою: м. Дніпро, вул. Новосільна, 1, де в їх присутності водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовилася від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у спеціалізованому медичному закладі КЗ «ДНД» ДОР, а саме не в повному обсязі пройшла медичний огляд, не здавши аналізи, згідно п. 7 та 8 Постанови КМУ № 1103.

Враховуючи встановлені в суді обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 все ж таки своїми діями відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в лікарні у встановленому законному порядку.

Пояснення надані стороною захисту з приводу того, що ОСОБА_1 не могла пройти огляд, а саме пройти тест за допомогою алкотестеру «Драгер» та здати аналіз сечі з внутрішніх переконань, а також та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутністю самої ОСОБА_1, спростовується, відеозаписом з якого вбачається, що співробітником патрульної поліції ОСОБА_4 було зачитано вказаний протокол ОСОБА_1 та в протоколі у графі підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, міститься підпис останньої, а тому суд розцінює вказану поведінку ОСОБА_1 під час судового розгляду та невизнання вини останньою, як захисну установчу в субєктивно складній несприятливій для неї судовій ситуації.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, висновком щодо результатів огляду, рапортом та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Крім того, судом було не однократно викликано у судові засідання співробітника патрульної поліції та свідків, про що у матеріалах справи міститься судові повістки про виклик останніх. 13.09.2018 на адресу суду від УПП у Дніпропетровській області надійшов лист, відповідно до якого співробітник патрульної поліції ОСОБА_4, яким було складено вказаний протокол, наказом Департаменту патрульної поліції від 23.07.2018 № 725 о/с переведений до управління патрульної поліції в Полтавській області. Також у матеріалах справи міститься телефонограма, відповідно до якої лікар КЗ «ДНД» ДОР ОСОБА_7, який був викликаний для допиту у якості свідка, у судове засідання зявитися не може, оскільки перебуває у щорічній відпустці у санаторії, за межами м Дніпра. Судом було здійснено всі необхідні засоби для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи в їх сукупності.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, вважаю необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко