Справа № 127/7921/18
Провадження № 33/772/444/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Згідно матеріалів справи, 29.03.2018 року о 14.00 год. в м. Вінниці по вул. Ватутіна, 114, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2018 року та закриття провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник -адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння, а у медичному закладі при освідуванні йому не було надано невикористаної трубки. Крім того, зазначає. що протокол був складений до початку проходження огляду у медичному закладі.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу; дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга апелянта підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пояснення ОСОБА_3 щодо того, що йому не було надано чистуу невикористану трубку для проходження медичного огляду на стан сп'яніння, підтверджується наступним.

В матеріалах відсутній результат алкотесту, який міг б ідентифікувати прилад, за допомогою якого отримані результати. Тобто не представляється можливим ідентифікуати прилад, за допомогою якого був отриманий даний результат та визначити чи був він калібрований та чи проводилась його сертифікація. Враховуючи, що це встановити у судовому засіданні не представилось можливим, висновок медичного огляду №828 не можна вважати допустимим доказом.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 11.11.2015 року від № 1431/27858, передбачено, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 не відображено ознак алкогольного сп'яніння щодо останнього.

Крім того, протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 29.03.2018 року (а.с.2) складений з порушеннями ст. 256 КУпАП оскільки у протоколі відсутній підпис ОСОБА_3 під відміткою про роз'яснення останньому прав та обов'язків.

Відповідно до Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», - в протоколі зазначено, що водій огляд на стан сп'яніння пройшов в установленому законом порядку.

Висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.03.2016 року (14.55 год. свідчить про те, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Проте сам протокол про адміністративне правопорушення був складений о 14.50 год., тобто до проходження ОСОБА_4 медичного огляду.

В порушення вимог вищезазначеної інструкції п. 3.20, - висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, який в усіх випадках безпосередньо після огляду особи складається у трьох примірниках, другий примірник видається оглянутій особі.

Однак, відповідно до протоколу та висновку на огляд, ОСОБА_4 даний висновок не отримував.

Відповідно до Інструкції ( п.3.22), - висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

А також, Апеляційний суд бере до уваги, що судом першої інстанції не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обов'язковою.

З огляду на викладене, суд не може спростувати доводів особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його представника через відсутність у справі доказів, які беззаперечно б доводили вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунити вказані сумніви в апеляційного суду не має процесуальної можливості усунути вказані сумніви та суперечності, оскільки працівники поліції в судове засідання не з'явились.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, при умові, що ОСОБА_3 в судовому засіданні вини не визнав.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

В зв'язку і з зазначеним, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 55 Конституції України ст. ст. 38, 247, 293, 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: