Справа № 548/1686/18
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/494/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.09.2018 м.Хорол
Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В., за участю секретаря судового засідання - Вовк М.І. , за участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративний матеріал, який надійшов від Управління держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, працюючої фізичною особою - підприємцем, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.3 ст. 41 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Від Управління держпраці у Полтавській області на адресу Хорольського районного суду надійшов адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.3 КУпАП, стосовно ОСОБА_2.
В протоколі про адміністративне правопорушення № ПЛ1860/19/АВ/П/1ПТ від 31.08.2018 року, вказується, що наказом №8 від 16.01.2017 р. ФОП ОСОБА_2 передбачено призначити відповідальною особою за електрогосподарство ОСОБА_3 Проводити навчання та інструктажі не електротехнічному персоналу по електробезпеці - відповідно до Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці.
У виписці з протоколу засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці №23 від 13.02.2017р. за підписом в.о. директора ТОВ «Полтавський навчальний центр з охорони праці» ОСОБА_4 напроти прізвища ОСОБА_3 зазначено посада майстер, а місце роботи ФОП ОСОБА_2
В журналі протоколів перевірки знань ФОП ОСОБА_2 по столярному цеху (розпочатий 15.12.2004р.) за порядковим №13 в графі прізвище, імя та по батькові, обіймана посада і (спеціальність) значиться «ОСОБА_3 зам .директора. Відповідальний за ел.господарство», а в графі дата перевірки стоїть 18.01.2017 р.
Проте наказ про прийняття на роботу працівника ОСОБА_3 відсутній.
Зазначене вище свідчить, що працівник ОСОБА_3 був допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, що є порушенням вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України.
У судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнала та вказала, що жодних правопорушень не вчиняла, а підприємницьку діяльність здійснює згідно з законодавством України.
Адвокат ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 в судовому засіданні, зазначила, що протокол є протиправним, складеним без встановлення всіх обставин справи, та що є таким, що порушує права ОСОБА_2, як підприємця, та є втручанням в її підприємницьку діяльність, з наступних підстав.
Починаючи з 01.01.2015 року ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність в приміщеннях за адресою: вул. Берегова,37 м. Хорол, які орендує у фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 згідно договору оренди.
В звязку з тим, що вид підприємницької діяльності ОСОБА_2 передбачає проведення інструктажів з охорони праці, а кількість найманих працівників менше 20 осіб, 16 січня 2017 року на виконання вимог Закону України «Про охорону праці» між нею як фізичною особою-підприємцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг щодо проведення навчання та інструктажів не електротехнічному персоналу по електробезпеці.
Також виконуючи вказівку Закону було прийнято відповідний наказ від 16.01.2017 року № 8, яким згідно Договору про надання послуг визначено відповідальним за електрогосподарство ОСОБА_3
Таким чином, між ОСОБА_2 як підприємцем та ОСОБА_3 починаючи з 2017 року існують лише договірні відносини щодо надання послуг по проведенню навчання та інструктажу по електробезпеці, які оплачуються нею за результат наданої послуги на підставі акту прийому-передачу.
Документи, на які посилається інспектор праці в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме наказ № 8 від 16.01.2017 р. , виписка з протоколу засідання комісії по перевірці знань, журнал протоколу перевірки знань, не є документами трудового характеру, а є виконанням вимог законодавства про охорону праці. Тому, враховуючи, те, що окремої штатної одиниці по охороні праці фізична особа - підприємець ОСОБА_2 не має, а на договірних засадах (по договору про надання послуг), надає послуги по проведенню навчання та інструктажу по електробезпеці ФОП ОСОБА_3 тому проходження ним навчання, а також перевірки знань є виконанням вимог Закону України «Про охорону праці», що ніяким чином не стосується трудових відносин.
Проте, ОСОБА_3 не виконував жодної роботи як працівник у ФОП ОСОБА_2 в розумінні статті 21 КЗпП України, не значився в штатному розписі підприємства, не дотримувався внутрішнього трудового розпорядку, йому не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата, що підтверджується в тому числі поясненнями ОСОБА_3
Тому, висновки інспектора праці стосовно існування трудових відносин з ОСОБА_3 та порушення частини першої статті 24 КЗпП України в зв'язку з допущенням до роботи без укладення трудового договору є хибними, не відповідають дійсності та не підтверджені жодним належним доказом.
01 січня 2015 року ним, як фізичною особою-підприємцем здано в оренду ФОП ОСОБА_2 нежитлові приміщення за адресою: м. Хорол, вул. Берегова, 37.
16 січня 2017 року між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг.
Згідно пункту 6.2. додаткової угоди до договору оренди та договору про надання послуг він, як фізична особа-підприємець надавав послуги ФОП ОСОБА_2 щодо проведення навчання та інструктажів не електротехнічному персоналу по електробезпеці.
Тобто, починаючи з 2015 року його, як фізичну особу та як фізичну особу - підприємця поєднує з ФОП ОСОБА_2 тільки спільна підприємницька діяльність ( орендні та договірні відносини), що підтверджується вищезазначеними договорами.
Як зазначає свідок, що він ніколи не був та не є працівником у ФОП ОСОБА_2, не мав та не має з нею жодних трудових відносин, зокрема: в штаті ФОП ОСОБА_2 він не перебуває, не дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку, не отримує заробітної плати та ін..
Заслухавши пояснення ОСОБА_2В . та її представника - адвоката ОСОБА_1 та показання свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.
Судом встановлено, що управлінням держпраці в Полтавській області, 31.08.2018 року проведено інспекційневідвідування (невиїздногоінспектування)фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, яка використовує найману працю. За результатами перевірки відносно ОСОБА_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП.
Відповідальність за ч.3 ст.41 КУпАП передбачена за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.
Судом встановлено, що в звязку з тим, що вид підприємницької діяльності ОСОБА_2 передбачає проведення інструктажів з охорони праці, а кількість найманих працівників менше 20 осіб, 16 січня 2017 року на виконання вимог Закону України «Про охорону праці» між нею як фізичною особою-підприємцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг щодо проведення навчання та інструктажів не електротехнічному персоналу по електробезпеці.
Також виконуючи вказівку Закону було прийнято відповідний наказ від 16.01.2017 року № 8, яким згідно Договору про надання послуг визначено відповідальним за електрогосподарство ОСОБА_3
Таким чином, між ОСОБА_2 як підприємцем та ОСОБА_3 починаючи з 2017 року існують лише договірні відносини щодо надання послуг по проведенню навчання та інструктажу по електробезпеці, які оплачуються нею за результат наданої послуги на підставі акту прийому-передачу.
Стаття 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.
Згідно частини 3 вище вказаної статті така відповідальність наступає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
Частиною 1 ст. 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.
За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.
При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Водночас відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.
Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу.
Як вбачається з матеріалів справи, 16 січня 2017 року на виконання вимог Закону України «Про охорону праці» між ОСОБА_2, як фізичною особою-підприємцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг щодо проведення навчання та інструктажів не електротехнічному персоналу по електробезпеці.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт. який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються ітри нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 нього Кодексу.
Проте, всупереч вищевикладеному, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення інспектором праці не досліджувалося існування договірних відносин між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, не взято пояснень у ОСОБА_3 стосовно «виявленого порушення», не запрошено його, права якого на думку інспектора праці порушено, щодо надання пояснень, свідчень щодо цього. Тобто, інспектором праці на підставі документів, які не мають жодного відношення до трудової угоди, вирвано із контексту окремі рядки та на підставі нього сформовано позицію про нібито порушення статті 24 КЗпП України, при цьому не маючи жодною факту існування трудових відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без укладення трудового договору.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2, як директором не було порушено вимог законодавства про працю, а саме допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.
Таким чином, з урахуванням зазначеного не вбачається порушення ч. 3 ст. 41 КЗпП України, оскільки згідно із укладеної угоди, сторони визначені як замовник і виконавець, тобто між ними виникли цивільно-правові відносини.
Відповідно до п.1ст.247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, суд приходе до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.41, 247, 278, 284 КУпАП,суд -
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41КУпАП закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.
Суддя : О.В. Коновод