Справа № 759/2020/18 Головуючий у І інстанції Линник В. Я.
Провадження № 33/780/658/18 Доповідач у 2 інстанції Орел А. І.
Категорія 138 10.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі захисника - адвоката Скляренка Р.С. справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 07.06.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, справу щодо нього закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 07.06.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, справу щодо нього закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_3 17.05.2017 року о 17.55 год., на автодорозі Р-30, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

На дану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження щодо нього за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено через 9 місяців після ДТП у ньому містяться виправлення та підтертості, тому не може бути належним доказом. Всупереч вимогам ст. 247 КУпАП, провадження у справі не було закрито у зв'язку із закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Жоден з доказів, на які посилається суд, не містить даних про порушення ОСОБА_3 ПДР і тому не можуть бути доказами його вини. Судом необґрунтовано не взято до уваги висновок експерта.

Заслухавши, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, розглядаючи дану справу всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі докази по справі та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 17.05.2017 року о 17.55 год., на автодорозі Р-30, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254, 256 КУпАП; протоколом огляду місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та свідків, постановою про закриття кримінального провадження та іншими доказами.

З дотриманням вимог ст. ст. 252, 279, 280 КУпАП докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

Посилання апелянта на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі так як він був складений через 9 місяців після ДТП вважаю безпідставними, так як він складений після закриття кримінального провадження.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не порушував вимог ПДР вважаю непереконливими і такими, що не спростовують наявність його вини. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль НОМЕР_2, що рухався перед ним, застосував екстернне гальмування, а водій ОСОБА_3, рухаючись за ним, керуючи автомобілем НОМЕР_1, також застосував екстрене гальмування, але не зумів уникнути зіткнення, що свідчить про недотримання ним дистанції та порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Даючи оцінку наданому за клопотанням захисника висновку експерта № 000245/1 від 04.06.2018 року, на які посилається апелянт, і який досліджувався в суді першої інстанції, вважаю, що викладені у них висновки про те, що в діях водія ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР з технічної точки зору слід є суперечливими, не у повній мірі відповідають повноваженням експерта, а тому оцінюються критично і не є підставою для скасування судового рішення. Дані висновки спеціалістів проведені поза процесуальним розглядом даної адміністративної справи по наданим вибірковим вихідним даним, суперечать всім іншим доказам і не забезпечують достовірність отриманих результатів.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_3 уповноваженою особою національної поліції, які полягають в тому, що невиконанням водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно ст.247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане адміністративне правопорушення мало місце 17.05.2017 року, а справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом 07.06.2018 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, встановивши, що строки для накладення адміністративного стягнення закінчились, суддя обґрунтовано закрив провадження у справі.

За таких обставин вважаю апеляційну скаргу необгрунтованою та безпідставною і такою, що до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 07.06.2018 року щодо ОСОБА_3, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я