Провадження №: 3/752/5765/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Рудик І. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ТОВ РГ «Сервіс» , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 119589 від 20.06.2018 року, 20.06.2018 року о 02 год. 30 хв. в м. Києві по пр. Глушкова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «ДРАГЕР» 6820 прилад ARJL № 0265 тест № 732, результат тесту: 0,56 ‰, чим порушив п. 2.9a Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вказаному правопорушенні не визнав, пояснив, що пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестра «ДРАГЕР», з результатами якого не погодився, оскільки спиртних напоїв не вживав та перебував у тверезому стані. Крім того зазначив, що наполягав на проведенні огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, проте працівники поліції проігнорували вказану вимогу.

З наданої УПП в місті Києві довідки вбачається, що під час складання адміністративного матеріалу 20.06.2018 року відносно ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції відеозйомка на нагрудні відеокамери працівниками поліції не здійснювалась, відеозапис зазначеної події відсутній.

Відповідно до ст. 31, 40 Закону України „Про Національну поліцію", Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 3.3 Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Для з'ясування дійсних обставин справи судом неодноразово належним чином викликались працівники поліції та свідки вказаної події, однак останні до суду не з'явились та обставини, викладені у протоколі та у свої поясненнях про адміністративне правопорушення, не підтвердили.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пройшов огляд на стан сп'яніння результат якого становить 0.56 ‰.

Згідно письмових пояснень, які містяться у матеріалах справи і які були відібрані інспектором поліції, з вказаним результатом огляду ОСОБА_1 не був згоден, про що зазначає у письмових поясненнях. Одночасно останнім зазначено, що йому було відмовлено у проходженні огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я,

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Відповідно до п. п. 9, 12 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Проте в порушення вимог вказаної Інструкції, в матеріалах справи відсутні будь - які відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі після його незгоди із результатом тесту «ДРАГЕР».

Крім того, інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Alcotest 6820" визначено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні 6 міс., а згідно до роздруківки приладу Drager "Alcotest 6820" (а.с. 2), яким проведено огляд водія ОСОБА_1, останнє калібрування приладу відбувалось - 2017.11.02 (як вказано у даному тесті), тобто з порушенням вказаного 6 місячного строку.

Таким чином вважаю, що належних доказів, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді.

Відповідно до вимог ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі за ч. 1 ст. 130 підлягає закриттю.

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КпАП України стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя І.В. Рудик