Справа № 344/8358/18
Провадження № 33/779/445/2018
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2. на постанову Івано-Франківського міського суду від 16 серпня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1 громадянин України, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та визначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постановлено стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_2 11.06.2018 року о 04 год. 02 хв. в м. Івано-Франківську по вулиці Галицька, 122, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2110", д.н.з. НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9А ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність. Зазначає, що у постанові суду суддя вказав дату вчинення ним правопорушення 11.06.2018 року, однак зазначає, що у протоколі вказано дату вчинення ним правопорушення 11.06.2011 року, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП за минуванням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Апелянт зазначає, що суд не вправі змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення та відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказує на те, що судом було відхилено його клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою, що було підтверджено відповідною довідкою, визначивши на власний розсуд його бажання ухилитися від відповідальності. Тим самим, суддя підійшов до спрощеного підходу розгляду справи, тим самим позбавив його можливості захисту його прав.

Просить поновити строк на оскарження постанови суду, дослідити в судовому засіданні медичну довідку від 16.08.2018 року, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши пояснення апелянта та його захисника, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволення, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Приймаючи рішення про визнання апелянта винним у вчиненні адміністративногь правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд належно дослідив надані докази та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2

Відповідно до Інструкція "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" передбачено, що "У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я."

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та відеозапису апелянт пройшов огляд в Івано-франківському обласному наркологічному диспансері, йому були роз'яснені його права та роз'яснено наслідки складання щодо нього протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, в поданій апеляційній скарзі не наведено жодного доводу, що свідчив би про незаконність або необґрунтованість постанови суду першої інстанції на підставі неперебування апелянта в стані наркотичного сп'яніння під час керування ним транспортним засобом, що давало би апеляційному суду підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Показання апелянта спростовуються і письмовими доказами, а саме висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №420 від від 11.06.2018 року. Огляд було проведено в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері, в ході якого було встановлено факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння. Цей факт був зафіксований із дотриманням положень законодавства.

До того ж звертаю увагу, що ОСОБА_2 в протоколі про вчинення ним адміністративного правопорушення зазначив у графі пояснення особи, що притягається до адмінвідповідальності, що "більше не буде", тим самим не заперечував того факту, що в день зупинки його працівниками поліції, він перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Що стосується доводів апелянта, яка притягується до адміністративної відповідальності в апеляційному суді про те, що дата вчинення ним адміністративного правопорушення, яка зазначена в оскаржуваній постанові суду, не співпадає із датою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушеннгя щодо нього, то вважаю це механічною опискою працівника поліції при його складанні, яка не є підставою для визнання постанови суду незаконною та необґрунтованою і підставою для її скасування.

Крім того, посилання апелянта на порушення законодавства у зв'язку із розглядом справи за його відсутності, суперечать вимогам законодавства.

Положеннями статті 268 КУпАП передбачено перелік статей КУпАП справи за якими розглядаються за обов'язкової участі правопорушника і стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить. Обов'язок суду при розгляді справ про адмінправопорушення за ст.130 КУпАП полягає у належному повідомленні особи про день та час слухання справи. В даному випадку суддя суду першої інстанції дотримався зазначених положень закону, встановив, що ОСОБА_2 в день розгляду даної справи особисто подав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою та розцінив це як спробу правопорушника уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення і розглянув справу за його відсутності.

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу, що апеляційним судом були поновлені права апелянта на участь у судовому розгляді і апеляційне провадження здійснене за його присутності. В ході апеляційного розгляду було дотримано принцип повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Сам по собі факт розгляду адміністративної справи без участі особи , яка притягується до адміністративної відповідальності, не є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, порушень законодавства про адміністративні правопорушення суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено. Докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні першої інстанції, та судом апеляційної інстанції, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_2 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 16.08.2018 року.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити, а постанову Івано-Франківського міського суду від 16 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк