Справа № 266/5007/18
Провадження№ 3/266/1513/18

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2018 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Дяченко Д.О., при секретарі Воропаєвій О.Є., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області матеріал, який надійшов від Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого начальником відділу звязку та радіонавігації Маріупольської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-
Згідно протоколу № 765 від 28.08.2018, гр. ОСОБА_1, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру декларацій, подавав щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 та 2017 роки. У зазначених деклараціях він вказував посаду та місце роботи, а саме начальник відділу звязку та радіонавігації Маріупольської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - МФ ДП «АМГГУ»).
Крім того, відповідно до пояснення останнього від 04.04.2018, з 13.06.2013 він займає посаду начальника відділу звязку та радіонавігації МФ ДП «АМПУ».
Відповідно до «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.
Згідно вищезазначеного ОСОБА_1 є субєктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
У ході здійснення перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства України встановлено, що гр. ОСОБА_1, займаючи посаду начальника відділу звязку та радіонавігації Маріупольської філії ДП «АМПУ», 15.03.2017 придбав Hyundai Tucson 2016 р.в., вартістю 841,900,00 гривень та не повідомив про суттєві зміни в майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції у 10-ти денний строк, а зробив це лише 21.04.2017, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно вищезазначеного ОСОБА_1 є субєктом декларування та зобовязаний щорічно до 1 квітня подавати декларацію за минулий рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Згідно вищезазначеного ОСОБА_1 з 01.01.2017 року повинний повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на початок звітного року, в даному випадку, 01.01.2017 року (80,000 гривень).
Встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 28.02.2017 за № 280217 придбав Hyundai Tucson, 2016 р.в., вартістю 841,900,00 тис., що становить 526 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року та перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року (80,000 гривень).
Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного Кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до підпункту 3.2 договору купівлі-продажу від 28.02.2017 за № 280217 право власності на товар покупець набуває після повної оплати за цим Договором та в момент фактичного одержання від продавця товару, що фіксується підписанням акту прийому-передачі.
Відповідно до Акту прийому-передачі від 15.03.2017 доданого до вищезазначеного договору купівлі-продажу покупець - ОСОБА_1 отримав вищезазначений автомобіль Hyundai Tucson від продавця.
Тобто, ОСОБА_1 отримав у власність зазначений автомобіль 15.03.2017 після складання акту прийому-передачі та фактичного отримання автомобіля.
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1, порушуючи вимоги ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», будучи начальником відділу звязку та радіонавігації МФ ДП «АМПУ», згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З ЗУ «Про запобігання корупції» є субєктом на якого поширюється дія вказаного Закону, перебуваючи за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, просп. Луніна, б. З, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані (про придбання автомобіля Hyundai Tucson, вартістю 841,900,00 гривень) у 10-ти денний строк, а зробив це лише на 37 день, а саме 21.04.2017 о 10:27. Дії останнього кваліфікуються, як адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
У відповідності з ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а також з урахуванням вимог п.7 ст.247, ст.38 КУпАП та розяснень ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією», для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.
Якщо на початок розгляду справи в суді закінчилися строки встановлені ст.38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.
Судом встановлено, що правопорушення було виявлене працівниками 04.04.2018 року, що підтверджується поясненнями відібраними працівником поліції у ОСОБА_2 (а.с.9-10). Також, факт виявлення правопорушення в квітні 2018 року підтверджується запитами на імя голови НАЗК від 13.04.2018 року (а.с. 11), начальника територіального сервісного центру № 1441 ві 14.05.2018 (а.с. 12)
За таких обставин, на момент надходження адміністративного матеріалу до суду, закінчилися строки передбачені ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
Діюче законодавство не передбачає яка подія прямо повязана з моментом виявлення правопорушення.
При цьому, відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судам необхідно застосовувати практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства і джерелом права.
У згаданому рішенні Суд зазначив, що відповідні правові акти явно суперечили один одному. У результаті цього національні органи на свій власний розсуд застосували протилежні підходи щодо співвідношення цих правових актів. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56).
Отже, у разі коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язанні застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.
Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, суд вважає днем виявлення правопорушення дату надходження первинної інформації про правопорушення до органу уповноваженого на складання протоколу.
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП провадженням закрити у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений статтею 38 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП, -
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП України закрити, в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д`яченко Д. О.