АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 з апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_5 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року, -

встановив:

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 19.04.2017 року приблизно о 16 год. 25 хв. керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6, рухаючись біля будинку №9 по проспекту Бажана в Дарницькому районі м. Києва, виконуючи поворот праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів. Огляд ОСОБА_4 на стан алкогольного сп'яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Drager», який зафіксував результат - 1,59%, що свідчить перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння. Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 порушив п.п. 2.9а; 10.5 ПДР України.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення увиді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року, вважаючи її такою, що не відповідає вимогам законодавства України, матеріалам та обставинам справи, потерпілий ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначає наступне.

На переконання апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано та не маючи для цього достатньо законних підстав, дійшов висновків, що ОСОБА_4 раніше не притягався до адміністративної відповідальності та не був позбавлений посвідчення водія, враховуючи лише протокол про адміністративне правопорушення серії БР №131255 від 19 квітня 2017 року. Таким чином, суд першої інстанції підійшов формально до вивчення матеріалів адміністративної справи, та на власний розсуд визнав за недоцільне перевірку інформації, наданої ОСОБА_5 про наявність в діях ОСОБА_4, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

До того ж апелянт також вважає, що заява про розгляд даної справи по суті без участі ОСОБА_4, яку було подано ним особисто до суду, відсутність посвідчення водія в ОСОБА_4, відмова Дарницького районного суду міста Києва в дослідження доказів щодо вилучення у ОСОБА_4 посвідчення водія та можливої наявності в нього адміністративної відповідальності протягом року призвели до явно необґрунтованої постанови щодо адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підсумовуючи доводи апеляційної скарги апелянт просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року у справі

№753/7757/17 відносно ОСОБА_4 та надіслати справу на новий розгляд,

задля того, аби встановити, чи є підстави для притягнення до адміністративної

відповідальності ОСОБА_4 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 та доводи викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_5, вважаю що апеляційна скарга, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції досить повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності і на цих підставах прийшов до правильного висновку про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, судом першої інстанції досконало вивчено матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення з доданими до нього матеріалами.

Щодо тверджень апелянта з приводу визначення судом недоцільним перевірку інформації, наданої апелянтом про наявність в діях ОСОБА_4 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, вважаю, що судом першої інстанції було правильно вирішено це питання, оскільки, суду не були надані будь-які документи, які б свідчили про повторність вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а дослідження цих обставин самостійно судом, виходить за межі складеного протоколу, що є не допустимим.

Твердження зазначені в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є непереконливими, конкретних висновків не містять та спростовується доказами, які наявні в матеріалах справи та перевірено в апеляційному засіданні з дотриманням вимог закону.

Отже, суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4, належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цих адміністративних правопорушень.

До того ж, за загальним правилом, суд позбавлений можливості самостійно вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення, якщо такий вихід погіршить становище притягнутої до відповідальності особи, отже, і за вказаної підстави суд першої інстанції прийняв правильне рішення про визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, які йому і були інкриміновані.

За таких обставин, постанова Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року про визнання винуватим та притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року, якою ОСОБА_4визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/1738/2017

Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Домарєв О.В.