ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/156/18 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.2 ст.172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуГріпас Ю.О. за участю прокурора Кузіва І.В., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 та його захисників-адвокатів Прокопенка М.О., Баркова С.Є., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, депутата Запорізької обласної ради, директора по охороні праці, промислової і техногенної безпеки ПАТ «Запоріжсталь»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподатковуваних, що становить 3400 гривень. Стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2, будучи депутатом Запорізької обласної ради, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», на порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону; несвоєчасно письмово повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв'язку з отриманням 06.03.2017 в розмірі 86694,26 грн. у вигляді другої половини заробітної плати по місцю здійснення трудової діяльності у Публічному акціонерному товаристві «Запоріжсталь».

Також, ОСОБА_2, будучи депутатом Запорізької обласної ради, відповідно до п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», на порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону, несвоєчасно письмово повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв'язку з отриманням 05.04.2017 доходу в розмірі 93757,85 грн. у вигляді другої половини заробітної плати по місцю здійснення трудової діяльності у Публічному акціонерному товаристві «Запоріжсталь».

Також, ОСОБА_2, будучи депутатом Запорізької обласної ради, відповідно до п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», на порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону, несвоєчасно письмово повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв'язку з отриманням 21.04.2017 доходу в розмірі 81081,76 грн. у вигляді другої половини заробітної плати по місцю здійснення трудової діяльності у Публічному акціонерному товаристві «Запоріжсталь».

Також, ОСОБА_2, будучи депутатом Запорізької обласної ради, відповідно до п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», на порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону, несвоєчасно письмово повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв'язку з отриманням 28.04.2017 доходу в розмірі 327112,44 грн. у вигляді бонусу за 2016 рік по місцю здійснення трудової діяльності у Публічному акціонерному товаристві «Запоріжсталь».

Також, ОСОБА_2, будучи депутатом Запорізької обласної ради, відповідно до п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», на порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону, несвоєчасно письмово повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв'язку з отриманням 05.05.2017 доходу в розмірі 92524,81 грн. у вигляді другої половини заробітної плати по місцю здійснення трудової діяльності у Публічному акціонерному товаристві «Запоріжсталь».

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Прокопенко М.О. просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.п.1, 7, ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що на момент розгляду справи суддею закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП, про що наводить відповідні доводи.

Крім того вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, з огляду на те що він про нарахування бонусів і заробітної плати, які перевищували 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, він дізнався 09.06.2017 коли отримав відповідну довідку. Після чого, із дотриманням вимог 15.06.2017 ним було розміщено відповідне повідомлення на сайті НАЗК. Умислу на приховування інформації про доходи у ОСОБА_2 не було.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисників-адвокатів Прокопенко М.О., Баркова С.Є., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати, а провадження закрити; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи та надані у судовому засіданні під час апеляційного розгляду докази в їх сукупності, приходжу до переконання, що висновки судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, за наведених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративне правопорушення, згідно яких, встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_2 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, на підставі наступних доказів: протоколу про адміністративне правопорушення № 44-03/121/18 від 21.08.2018 року; інформаційної довідки про встановлення факту неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_2; копії витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно послідовності дій, які вчинив ОСОБА_2 з метою подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані; витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо подання ОСОБА_2 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані в 2017 році; витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо загальних відомостей суб'єкта декларування ОСОБА_2; витягу із листа ПАТ «Запоріжсталь» від 02.05.2018 № 11/2023474(СБ); копії листа Запорізької обласної ради від 23.02.2018 № 0674/01-27; копії листів Національного агентства від 20.06.2018, 24.07.2018, 02.08.2018 та 10.08.2018 з відомостями про їх доставку; акту про неприбуття до Національного агентства ОСОБА_2 службовою запискою від 21.08.2018; витягу з Рішення Національного агентства «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції» від 11.08.2016 № 9.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді районного суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, ґрунтується на вищевикладених письмових доказах у справі.

Разом з тим, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні корупційного правопорушення, суддя районного суду не з'ясував, чи містить вчинене ним діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та чи є особа винною у його вчиненні.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані, передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП України.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/ або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме, отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел) (ст.10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

При цьому слід зазначити, що склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановлювати і суб'єктивну сторону даного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що подав декларацію про суттєві зміни у майновому стані із порушення встановленого строку внаслідок власної необережності. Зазначив, що він отримує заробітну плату частинами та не знав загальну суму отриманих грошових коштів за місяць. Дізнавшись від своїх колег про необхідність подання декларації про суттєві зміни, витребував довідку з бухгалтерії підприємства та на підставі якої і повідомив про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

За змістом рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 та Закону України «Про запобігання корупції» обов'язок подання декларації вперше виник у ОСОБА_2 01.01.2017 року та повинен мав бути виконаний ним до 01.05.2017 року.

Між тим, ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» носить назву «Додаткові заходи здійснення фінансового контролю».

Відповідно до цього, первинний захід контролю - це подання декларації суб'єктом декларування до 01.05.2017 року, а додатковий захід контролю - подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Очевидно, що 06.03.2017 року майновий стан ОСОБА_2 не змінився в розумінні ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки станом на цю дату не можливо встановити в порівнянні із яким попереднім майновим станом відбувалась зміна, адже щорічна декларація за 2016 рік ще не була подана ОСОБА_2 в березні 2017 року, оскільки строк її подачі закінчувався аж 01.05.2017 року.

Ці обставини повинні враховуватись судом також при з'ясуванні наявності в діях ОСОБА_2 суб'єктивної сторони у формі необережності.

Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_2, не подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану, мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес.

Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_2 здійснив 15.06.2017 року. за матеріалами справи виявлено вказане порушення в процесі опрацювання відомостей з Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування лише після того як ОСОБА_2 здійснив повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, шляхом подання повідомлення до реєстру про це в Реєстрі.

Тобто повідомляючи НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, ОСОБА_2 не мав наміру приховувати відомості про свій майновий стан.

Висновок суду першої інстанції про можливість вчинення цього правопорушення з необережності не відповідає точному змісту закону, а натомість являє собою розширене тлумачення.

Заслухавши пояснення захисників на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора, який заперечував щодо задоволення скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції цієї вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_2 не дотримався. Тому постанову слід скасувати та постановити нову постанову про закриття провадження у справі.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2, обіймаючи посаду директора по охороні праці, промислової і техногенної безпеки ПАТ «Запоріжсталь» та будучи відповідно до підпункту "б" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», лише 15 червня 2017 року, повідомив про суттєві зміни у майновому стані, а саме про отримання заробітної плати та бонусів.

При цьому, згідно із Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу для всіх інших суб'єктів декларування, до числа яких належить ОСОБА_2 як депутат обласної ради - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року.

Відповідно до положень ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Верховною Радою України 3 березня 2017 року прийнято Закон № 1975-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», відповідно до якого строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше, продовжено до 01 травня 2017 року.

Таким чином, за змістом рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 та Закону України «Про запобігання корупції», обов'язок подання декларації вперше виник у ОСОБА_2 з 01.01.2017 року та повинен мав бути виконаний ним до 01.05.2017 року.

При цьому ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Тобто первинний захід контролю це подання декларації суб'єктом декларування до 01.05.2017 року, а додатковий захід контролю - подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

На час отримання заробітної плати 06.03.2017 року, 05.04.2017 року, 21.04.2017 року, 28.04.2017 року, не можливо встановити в порівнянні із яким попереднім майновим станом відбувалась суттєва зміна, оскільки щорічну декларацію за 2016 рік ОСОБА_2 ще не подавав.

Апеляційний суд вважає, що обов'язку повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у ОСОБА_2 ще не було, адже майновий стан в 2017 році може змінюватися порівняно із майновим станом у 2016 році лише після подання декларації за цей період.

Стаття 52 Закону України «Про запобігання корупції» закріплює вимоги до додаткових заходів здійснення фінансового контролю, зокрема встановлює для суб'єктів декларування обов'язок у проміжках між поданням декларацій повідомляти про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме про отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, чого в даному випадку не було.

Таким чином у діях ОСОБА_2 відсутня об'єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, тобто неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однак суд першої інстанції, залишив поза увагою пояснення ОСОБА_2 щодо обґрунтування причин неподання повідомлення про суттєві зміни в його майновому стані, постановив рішення про винуватість та притягнення його до адміністративної відповідальності, не врахувавши дійсних обставин події та прийшов до помилкового висновку про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Виходячи з наведеного апеляційний суд приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та необхідність постановлення нової постанови про закриття провадження у справі за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та задовольнивши апеляційну скаргу.

Сам факт повідомлення ОСОБА_2 про суттєві зміни майнового стану 15.06.2017 року, не може бути підставою для притягнення його до відповідальності, виходячи з наведеного вище обґрунтування. Таке повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, підтверджує його пояснення щодо відсутності умислу та наміру якимось чином приховувати відомості про його майновий стан та отримання заробітної плати.

Оскільки провадження по справі закривається у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, обґрунтованість інших доводів апеляційної скарги не перевіряється.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо підстав застосування ст.38 та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією сторони захисту так само і з позицією прокурора та вважає встановленою дату виявлення правопорушення саме 05.05.2018 року. Вказаний висновок суд апеляційної інстанції ґрунтується на підставі матеріалів справи та підтверджується листом від 02.05.2018 року ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» направленого на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції, який отримано представником НАЗК 05.05.2018 року.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Прокопенко М.О., задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, скасувати.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас