АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року накладено на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

Згідно постанови, ОСОБА_2 06 травня 2018 року о 22 год. 25 хв. керувала автомобілем «HUNDAI ACCENT», н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 відмовилась в присутності двох свідків.

Вказаними діями ОСОБА_2 порушила п.2.5 ПДР України і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суді Солом'янськогорайонного суду м. Києва від 02 липня 2018 рокута закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Також просить суд задовольнити клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови.

Клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження мотивує тим, що дана постанова була винесена без її участі, і про її існування вона дізналась 08 серпня 2018 року.

Як зазначає особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції неналежним чином, відповідно до норм законодавства здійснено її виклик в судове засідання до суду першої інстанції. А саме, 29 травня 2018 року за допомогою телефонограми на номер телефону ОСОБА_2 було здійснено повідомлення про дату судового засідання 01.06. 2018р. о 14 год.10хв., проте телефонограму прийняла мати та повідомила про перебування ОСОБА_2 за межами країни. Також 26.06.2018 року за допомогою телефонограми суд першої інстанції намагався повідомити ОСОБА_2 про дату наступного судового засідання 02.07.2018р., проте, відповідно до довідки, абонент не відповідав.

Апелянт просить суд звернути увагу на її перебування за межами країни з 29.05.2018 року та з 23.06.2018 року та про відсутність в матеріалах справи даних про направлення судової повістки ОСОБА_2 на її адресу, що свідчить про її неналежне повідомлення про судові засідання.

Посилається на наявність розбіжностей в часі між складанням протоколу та відібраними поясненнями у свідків. Вказує про те, що згідно письмових пояснень від 06.05.2018 року, складених о 22 год.46 хв., свідки підписали бланки, які частково не заповнені.

Вказує на неповну дієздатність свідка ОСОБА_3, так як у поясненнях вказано дату його народження - 17 жовтня 2000 року, також патрульними не перевірялись у свідків документи на підтвердження їх особи.

Апелянт посилається і на те, що працівниками поліції, в порушення вимог закону, не було видано водію ОСОБА_2 письмового направлення для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Оскільки ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції присутня не була, копію постанови отримала 09 серпня 2018 року, про що міститься розписка в матеріалах справи (а.с.14), то строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови, встановлено, що ОСОБА_2 06 травня 2018 року о 22 год. 25 хв. керувала автомобілем «HUNDAI ACCENT», н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 відмовилась в присутності двох свідків.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, та на законних підставах притягнув її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановив суддя суду першої інстанції, винуватість ОСОБА_2 у порушення правил дорожнього руху - відмові від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, поясненнями свідків, що містяться в матеріалах справи (а.с. 2-3), які підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,як на місці зупинки транспортного засобу, так і в кабінеті лікаря КМКЛ.&q?нн;Соціотерапія&q?уп; а також розпискою ОСОБА_2, згідно якої остання зобов'язалась не керувати транспортним засобом з 06 по 07 травня 2018 року (а.с.4).

Крім того, Управлінням патрульної поліції у м. Києві надано відеозапис із нагрудної камери поліцейського, на якій зафіксовані події 06 травня 2018 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 140689 щодо ОСОБА_2 (а.с. 5).

Під час перегляду вказаного вище відеозапису у суді апеляційної інстанції, відмова ОСОБА_2 в присутності свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки, з використанням приладу &q?у ;Драгер&q?ко; знайшла повне підтвердження.

Сама ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечувала факт відмови нею від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, мотивуючи це тим, що вживала алкоголь за 5 годин до зупинки поліцейськими та не перебувала в стані алкогольного сп'яніння, а лише мала сильний перегар.

Таким чином, доводи ОСОБА_2, про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення є голослівними, та не підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було видано водію ОСОБА_2 письмове направлення для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 за її згодою було доставлено до КМКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, де в присутності двох свідків відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що свідок ОСОБА_3, має неповну дієздатність, оскільки він ІНФОРМАЦІЯ_1, то вони не є підставою для скасування постанови судді, так як зазначений свідок був присутній під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння під час зупинки, однак ОСОБА_2 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння вдруге, вже у КМКЛ «Соціотерапія» у приступності інших свідків 1998 та 1989 років народження, дієздатність яких не ставиться під сумнів.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольногосп'яніння.

Таким чином, рішення судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстав для закриття провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року, якою накладено на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко

Справа № 33/796/2679/2018 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Горбатовська С.А.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.