Справа №295/2066/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді…………………Комнацького О.В.,

секретаря……………………………...ОСОБА_1,

за участю представника

Житомирської митниці ДФС………...ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисника………………………………Дулі Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

встановив:

05.11.2017 о 17 годині 03 хвилині в пункті пропуску Виступовичі м/п "Північний Житомирської митниці ДФС при проведенні митного контролю легкового автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер RSR74MU, кузов №WF0WXXGBBW6M54418, який слідував з України в Республіку Білорусь під керуванням громадянина України (резидента) ОСОБА_4 встановлено, що останній подав до митного контролю наступні документи: закордонний паспорт громадянина України FG 901748; реєстраційний талон на транспортний засіб №2870124; підроблену довіреність Polnomocnictwo (Rep. А №530/2017 від 25.10.2017), засвідчену Jacek Przetocki notariusz w Chelmie.

В судове засідання ОСОБА_4 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України розглядає справу у його відсутність.

Представник Житомирської митниці ДФС просив визнати ОСОБА_4 винним у порушенні ним митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього такий вид адміністративного стягнення, як штраф в розмірі 100 відсотків вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією транспортного засобу.

Захисник просила закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення та повернути ОСОБА_4 вилучений автомобіль марки Ford Mondeo, реєстраційний номер RSR74MU, кузов №WF0WXXGBBW6M54418, технічний паспорт до нього, доручення та ключ від замка запалювання, без стягнення витрат за зберігання. В обґрунтування заперечень посилається на те, що в діях ОСОБА_4 відсутній умисел на вчинення порушення митних правил передбачених статтею 483 Митного кодексу України; протокол складено без участі особи, що притягується до відповідальності; відповідь нотаріуса є недопустими доказом; транспортний засіб у ОСОБА_4 вилучено незаконно, не дотримано форми вилучення; висновок експерта є недопустимим доказом.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України підтверджується наступними доказами:

-протоколом про порушення митних правил №1273/10100/17 від 13.11.2017 (а. с. 1-4);

-нотаріально посвідченою довіреністю Polnomocnictwo (Rep. А №530/2017 від 25.10.2017), виданиою Kania Jan на імя Ischenko Volodymyr, засвідченою Jacek Przetocki notariusz w Chelmie, що містить ознаки підроблення (а. с. 13-14);

-відповіддю нотаріуса ОСОБА_5 з нотаріальної канцелярії "Kancelaria notarialna w Chelmie «Notariusz Jacek Przetocki» від 07.11.2017 підтверджується те, що довіреність Polnomocnictwo (Rep. А №530/2017 від 25.10.2017) видана на імя ОСОБА_4 є підробленою (а. с. 18-19);

-транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер RSR74MU, кузов №WF0WXXGBBW6M54418, вилученим на підставі протоколу про порушення митних правил №1273/10100/17 від 13.11.2017 (а.с. 1-4, 25);

-висновком експерта №103 від 28.12.2017 підтверджується, що ринкова вартість транспортного засобу марки Ford моделі Mondeo, VIN №WF0WXXGBBW6M54418 становить 245756,45 гривень (а. с. 28-29).

Суд відкидає пояснення ОСОБА_4, викладені у письмових запереченнях захисника, оскільки статтею 268 КУпАП та статтею 498 МК України особі, яка притягається до відповідальності, надано право особисто надавати усні та письмові пояснення. Проте, зазначеним правом ОСОБА_4 не скористався. За таких обставин, пояснення викладенні від його імені у письмових запереченнях захисника не можуть бути визнані належними та допустимими, а тому не можуть бути покладені в основу рішення про недоведеність вини.

Крім того, доводи, наведені захисником у письмових запереченнях спростовуються наступним.

Відповідно до ст. 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складання протоколу про порушення митних правил, тобто виклик ОСОБА_4 до митного органу, для складання протоколу про порушення митних правил, жодним чином не має відношення до провадження у справі про порушення митних правил, а провадження здійснювалось завідуючим сектору ОСОБА_2 на підставі резолюції заступника начальника Житомирської митниці ДФС, викладеної у відповідній доповідній записці (а. с. 5).

Протокол про порушення митних правил складений з дотриманням вимог ч. 3 ст. 494 МК України, згідно якої допускається складання протоколу про порушення митних правил без участі особи яка притягується до відповідальності.

Слід звернути увагу, що ОСОБА_4 повідомив свою адресу проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, де він фактично не проживає.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 8 ст. 494 МК України - протокол про порушення митних правил вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

А тому посилання захисника на неповідомлення особи про його виклик до митного органу, порушення його прав, не вручення протоколу є безпідставним.

Відповідно до ч. 5 статті 495 МК України серед іншого доказом є: інші документи та інформація, у тому числі та, що перебувають в електронному вигляді.

Відповідь нотаріуса є допустимим доказом, оскільки запит на отримання відповідної інформації був направлений працівниками митниці 06.11.2017 (а. с. 16), до запиту було долучено і відповідне доручення, а відповідь на зазначений запит надійшла 07.11.2017, що підтверджується витягом з офіційної пошти Житомирської митниці ДФС (а. с. 18-19). Жодних інших запитів у вказаній справі не направлялось. Сторона захисту поставивши питання щодо сумнівності доказу, не надала жодних обґрунтованих даних, які вказують на його недопустимість доказу чи які спростовують законність отримання такого доказу.

Слід звернути увагу, що Митним кодексом України не визначені порядок проведення і допустимість процесуальних дій за межами України з використанням повноважень та переліку процесуальних дій визначених статтею 508 Митного кодексу України, в тому числі і допит свідка. Лист нотаріуса є допустимим доказом, який відображає його позицію з вказаного питання, а свідчення власника щодо уповноваження на керування транспортним засобом, без наявності відповідного нотаріально посвідченого доручення не є тією обставиною, яка впливає на кваліфікацію діяння ОСОБА_4 Крім цього, Митний кодекс України не зобовязує митний орган на проведення конкретних процесуальних дій, а лише визначає їх перелік та порядок проведення.

Відповідно до ст. 4 МК України, митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів. Під митними формальностями розуміється сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Таким чином, щоб здійснити переміщення товару через митний кордон України, необхідно провести його декларування, а також здійснити митне оформлення зазначеного товару у відповідному митному режимі, оскільки під пропуском товару через митний кордон України розуміється надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Відповідно до ч. 1 статті 257 Митного кодексу України - декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 1 статті 262 МК України встановлено, що товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 265 МК України, декларантами мають право виступати особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

А ч. 6 ст. 265 МК України визначено, що декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Пунктом 3 частини 1 статті 266 МК України передбачений обовязок надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджено наказом Держмитслужби України N 1118 від 17.11.2005 (далі Правила), у разі вивезення транспортного засобу за межі митної території України його власник або уповноважена особа надає уповноваженій посадовій особі митниці Міндоходів України, у зоні діяльності якої розташовано пункт пропуску через державний кордон України, транспортний засіб для здійснення митного огляду і подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортний засіб з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг щодо оподаткування (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням таких пільг); паспортних та інших документів, визначених законодавством України й міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Частиною 4 та 5 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обовязки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005, підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких занесені неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Враховуючи, що дане доручення нотаріусом не посвідчувалось та не видавалось, воно є підробленим.

Відповідно до ст. 512 МК України тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів та документів зазначених у частині першій ст. 511 МК України, може бути оскаржено в порядку, встановленому главою 4 Кодексу та іншими законами України, що ні ОСОБА_4, ні стороною захисту не було вчинено. Крім того, вилучення транспортного засобу на кваліфікацію дій ОСОБА_4 не впливає.

З пояснень представника митниці вбачається, що виїмка була проведена без участі ОСОБА_4 через той факт, що останній покинув транспортний засіб в зоні митного контролю, надавши неправдиві данні щодо фактичного місця свого проживання. У відповідності до форми протоколу про порушення митних правил, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №652 від 31.05.2012, допускається проведення виїмки саме з використанням вказаної форми протоколу про порушення митних правил, оскільки встановлена особа, що ввезла на митну територію України вказаний транспортний засіб і вчинила порушення митних правил. Враховуючи той факт, що ключі до транспортного засобу відносяться до його комплектуючих, додатковий опис зазначених речей в протоколі про порушення митних правил чи протоколі вилучення необовязкові.

Щодо вартості транспортного засобу, варто відзначити, що висновок експертизи не оскаржувався, він є чинним і не впливає на кваліфікацію дій особи, що притягується до відповідальності за статтею 483 Митного кодексу України. Ставлячи під сумнів відповідний висновок, сторона захисту не наводить жодних документально та законодавчо підтверджених на її думку порушень, а лише дає власні пояснення та розрахунки, не маючи відповідної освіти спеціаліста з вказаних питань.

Діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення підроблених документів, ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 462 МК України за одне і те саме порушення митних правил може накладатися тільки основне або основне і додаткове адміністративні стягнення. Якщо статтею, якою встановлюється адміністративна відповідальність за порушення митних правил, передбачається основне і додаткове адміністративні стягнення, застосування лише додаткового адміністративного стягнення без основного не допускається. А тому транспортний засіб, вилучений на підставі протоколу про порушення митних правил №1273/10100/17 від 13.11.2017, не підлягає конфіскації, а має бути повернутий власнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 467 МК України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 467, 527-529 Митного кодексу України, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України ОСОБА_4 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Транспортний засіб Ford Mondeo, реєстраційний номер RSR74MU, кузов №WF0WXXGBBW6M54418, вилучений на підставі протоколу про порушення митних правил №1273/10100/17 від 13.11.2017 повернути власникові.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя