Справа № 142/160/18
Провадження № 33/772/430/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Федчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Федчук В.В. за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 27.04.2018 року, якою -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, селищного голови ОСОБА_5 селищної ради Піщанського району Вінницької області

визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п. 7. ч 1 ст. 247 КУпАП в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

В С Т А Н О В И В :

З матеріалів справи вбачається, що 16 лютого 2018 року до Піщанського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2018 року, складений заступником керівника Відділу контролю у сфері діяльності органів місцевого самоврядування Управління з питань дотримання права на інформацію та представництво в Конституційному Суді України Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу листом від 24 жовтня 2017 року №1092 за підписом селищного голови ОСОБА_2, запитувану потерпілою ОСОБА_4 інформацію про штатну чисельність, заробітну плату працівників ОСОБА_5 селищної ради Піщанського району Вінницької області за 2017 рік за кожен місяць окремо по кожному працівнику із зазначенням окладів, премій та інших надбавок, було безпідставно віднесено до інформації з обмеженим доступом, що прямо заборонено Законами України «Про доступ до публічної інформації», «Про захист персональних даних» та «Про місцеве самоврядування в Україні», чим ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-3 КУпАП, а саме віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, якщо це прямо заборонено законом.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 24.04.2018 року мотивоване тим, що справа розглядалась у його в ідсутність, копію постанови він отримав 07.05.2018 про що свідчить довідка ОСОБА_5 відділення звязку, апеляційну скаргу він подав на 7 день після отримання копії постанови.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КупАП дані обставини, суд вважає поважними і такими, що дають підстави для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 27.04.2018.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 27.04.2018, виключивши із постанови посилання та висновок суду про доведеність його вини та про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Просить прийняти нову постанову про закриття адміністративного провадження по справі за ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також на адресу апеляційного суду Вінницької області надійшли заперечення від ОСОБА_4 в яких вона просить залишити постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 27.04.2018 року щодо ОСОБА_2 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 212-3 КУпАП без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу просили її задовольнити, потерпілу ОСОБА_4, яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги , вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, також суд судом першої інстанції досліджувались і встановлювались обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, в ході апеляційного розгляду встановлено, що 16 лютого 2018 року до Піщанського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2018 року, складений заступником керівника Відділу контролю у сфері діяльності органів місцевого самоврядування Управління з питань дотримання права на інформацію та представництво в Конституційному Суді України Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу листом від 24 жовтня 2017 року №1092 за підписом селищного голови ОСОБА_2, запитувану потерпілою ОСОБА_4 інформацію про штатну чисельність, заробітну плату працівників ОСОБА_5 селищної ради Піщанського району Вінницької області за 2017 рік за кожен місяць окремо по кожному працівнику із зазначенням окладів, премій та інших надбавок, було безпідставно віднесено до інформації з обмеженим доступом, що прямо заборонено Законами України «Про доступ до публічної інформації», «Про захист персональних даних» та «Про місцеве самоврядування в Україні», чим ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-3 КУпАП, а саме віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, якщо це прямо заборонено законом.

Таким чином, апеляційним судом встановлено наявність в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КУпАП, вина останнього у вчиненні якого в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2018 року, до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла заява ОСОБА_4 про усунення порушень права на доступ до публічної інформації та притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності

З матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 2017 року ОСОБА_4 зверулася до ради із запитом стосовно надання інформації про штатну чисельність працівників ОСОБА_5 селищної ради станом на 01 жовтня 2017 року та про заробітну плату працівників ОСОБА_5 селищної ради за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року за кожен місяць окремо, кожного працівника із зазначенням окладів, надбавок, вислуги, премії тощо.

Листом від 24 жовтня 2017 року № 1092 за підписом селищного голови ОСОБА_2 ОСОБА_4 було відмовлено у наданні запитуваної інформації про заробітну плату працівників ради з огляду на стверджувань віднесення її до конфіденційної. Інформації щодо штатної чисельності працівників ради не було надано без жодного обґрунтування.

ОСОБА_5 селищної ради від 24 січня 2018 року № 93 за підписом селищного голови ОСОБА_2, ОСОБА_4 було надано інформацію про штатну чисельність працівників ОСОБА_5 селищної ради станом на 01 жовтня 2017 року та про заробітну плату працівників ОСОБА_5 селищної ради за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року згідно додатків 1-9.

Після перевірки заяви ОСОБА_4 заступником керівника Відділу контролю у сфері діяльності органів місцевого самоврядування Управління з питань дотримання права на інформацію та представництво в Конституційному Суді України Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 було встановлено, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його було складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП та були вказані всі необхідні та встановлені на той час відомості, як того вимагає закон.

Всупереч твердженням апелянта, обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у звязку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець повязує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Отже суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно дослідив матеріали справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 212-3 КУпАП належним чином мотивувавши свій висновок у постанові та надавши йому вірну оцінку, закрив провадження у справі на підставі п. 7. ч 1 ст. 247 КУпАП в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова Піщанського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2018р., щодо ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КупАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 27.04.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 27.04.2018 року, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 212-3 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:

Згідно з оригіналом:

Суддя: