провадження №3/389/881/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Галина Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія та номер паспорту ЕА№905082, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №599243 від 07 вересня 2018 року, вбачається, що 07 вересня 2018 року об 11:05 годині, по вулиці Центральна в селі Суботці Знам'янського району Кіровоградської області, був зупинений громадянин, як пізніше встановлено ОСОБА_1, якому було запропоновано працівниками поліції, які представились та пред'явили службові посвідчення, пройти до службового приміщення, але останній у категоричній формі відмовився пройти та почав втікати, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорти працівників поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3, письмове пояснення ОСОБА_1 записані ст.ДОП ОСОБА_4 начебто зі слів ОСОБА_5, суд вважає за необхідне повернути матеріали справи для належного оформлення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.254,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред'являють спеціальні вимоги. Зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом обєктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Так, диспозицією ст.185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб'єктом правопорушення може бути особа, яка досягла 16-ти років.

Основні права працівника поліції встановлено у розділах IV "Повноваження поліції", V "Поліцейські заходи" Закону України "Про національну поліцію".

Частинами 1-3 ст.29 Закону України "Про національну поліцію" визначено, що поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема як опитування особи. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобовязана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Статтею ст.33 Закону України "Про національну поліцію" передбачено, що поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення. Надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» відповідальність за ст.185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв'язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов'язків. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника при виконанні ним службових обов'язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов'язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції і в чому саме проявляється злісність непокори.

Однак, при дослідженні вищевказаного протоколу встановлено, що у ньому належним чином не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак передбачених ст.185 КУпАП. Зі змісту протоколу не зрозуміла законність вимоги пред'явленої працівниками поліції до ОСОБА_1, підстава такої вимоги.

Разом з тим, вказаний протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, по відношенню до яких саме працівників поліції ОСОБА_1 вчинив злісну непокору. Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП не містить даних про пред`явлення поліцейськими законної вимоги саме при виконанні ними своїх службових обовязків, як передбачено диспозицією цієї статті.

Слід відзначити, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

До того ж пояснення ОСОБА_1 від 07 вересня 2018 року, які долучені до матеріалів справи є неоднозначними. Так, у вказаних поясненнях старший дільничий офіцер поліції зі слів ОСОБА_1 начебто виклав обставини вчиненого правопорушення та наголосив на визнанні ОСОБА_5 своєї вини. Разом з цим ОСОБА_5, підписуючи вказані пояснення, зазначив «відмовляюся». Відтак, належність та допустимість таких пояснень як доказу по справі є сумнівним.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Тож необхідно враховувати висновки, викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) про те, що суд, при оцінці доказів у конкретній справі, повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Також необхідно врахувати рішення Європейського суду з прав людини по справі «Веренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, де зазначено, що суть вимоги працівника поліції, з метою надання оцінки законності є обов'язковим елементом для кваліфікації дій за ст.185 КУпАП.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимогст.256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14.

Враховуючи викладене, вважаю, що наведені порушення закону є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні. Без належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають поверненню для належного оформлення та виконання вимог ст. 256 КУпАП, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень.

Керуючись ст.ст.185,256,266-268,277,278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути до Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Берднікова