Справа №461/5853/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року суддя Галицького районного суду м. Львова Лялюк Є.Д., з участю представника митниці Лубоцький Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_2, що народився: ІНФОРМАЦІЯ_1. у Івано-Франківській обл., проживає: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу про порушення митних правил, 27.06.2018 року о 16 год. 27 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС із Республіки Польща до України смугою руху «зелений коридор» в'їхав автомобіль марки «Peugeot 307» р.н. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 . До митного оформлення гр. України ОСОБА_2 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, виданий 06.06.17 року,, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки « Peugeot 307» р.н. НОМЕР_1 VIN:НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію т/з на території Республіки Польща серії НОМЕР_4, згідно з яким власником автомобіля є ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_2, а також надав Pelnomocnictwo/Доручення № НОМЕР_5 від 25.06.2018 року засвідчене нотаріусом ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданим автомобілем громадянином України ОСОБА_2 Під час здійснення митних формальностей відносно громадянина України ОСОБА_2 та транспортного засобу марки « Peugeot 307» р.н. НОМЕР_1 VIN:НОМЕР_3, виникла підозра щодо достовірності поданих громадянином України ОСОБА_2 документів на право користування автомобілем.

У зв'язку з цим, даний автомобіль було затримано для проведення перевірки. Зокрема, 27.06.2018 року за вих. № 12300/10/13-70-20/38 Львівською митницею ДФС було скеровано запит до нотаріальної канцелярії ОСОБА_4 в м.Мєлєц(Mielec) Республіка Польща з проханням надання інформації, чи видала згадана вище нотаріальна канцелярія гр. України ОСОБА_2 доручення на користування автомобілем а саме: Pelnomocnictwo/Доручення № НОМЕР_5 від 25.06.2018. Митницею за вхідним № 587/10/13-70-20 від 02.07.2018 було отримано відповідь на даний лист, відповідно до якої, нотаріус ОСОБА_4 повідомив, що документи Pelnomocnictwo/Доручення № НОМЕР_5 від 25.06.2018. на прізвище ОСОБА_2 в його нотаріальній канцелярії не видавалися та на них немає його підпису, а печатки є підробленими. Від надання пояснень громадянин ОСОБА_2 відмовився.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився та про причини сво/ї неявки не повідомив.

Представник Львівської митниці ДФС України зазначив, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення - порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України та просив визнати його винним.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя вважає за необхідне згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Як встановлено Митним кодексом України до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, притягуються особи, які здійснили переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

В свою чергу, під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, яке ставиться йому у вину. Щодо твердження органу митниці про те, що ОСОБА_2 надав митному органу довіреність як підставу для переміщення транспортного засобу, суд приходить до наступного висновку.

Орган доходів і зборів стверджує, що надана довіреність є підробленою. Проте працівниками митниці не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення та справжності підпису ОСОБА_2 на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіці Польща. При цьому суд враховує, що нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя та участь ОСОБА_2 при цьому є необов'язкова.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє (стаття 239 Цивільного кодексу України) .

Відповідно до частини першої та абзацу першого і другого частини третьої статті 202 Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила.

Статтею 244 Кодексу передбачено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися також на акті органу юридичної особи.

Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно із статтею 245 Кодексу, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, форма довіреності може бути звичайною письмовою або письмовою нотаріальною. Нотаріально посвідчена довіреність вимагається на вчинення правочину, який потребує нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом або домовленістю сторін.

Крім цього, законодавством України, а саме ч. 4 ст. 250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність.

Також, враховуючи визначення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у якому, зокрема, вживається термін «приховування, а також подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, конструкція вказаної норми передбачає наявність вини у формі умислу, наявність якого в даному конкретному випадку в діях ОСОБА_2 не тільки не доведена, а й взагалі не досліджувалася на митними органами.

Таким чином, дії ОСОБА_2 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 483, 487 МК України, ст.ст. 7, 9, 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483МК України - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, відповідно до протоколу №3943/20900/18 від 02.07.2018 р. транспортний засіб марки марки « Peugeot 307» р.н. НОМЕР_1 VIN:НОМЕР_3, 2004 року випуску, об'єм двигуна 1997 см.куб., 66 кВт., тип палива дизель, колір сірий, пробіг 293755 км., з ключем запалення. - повернути ОСОБА_2.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя Лялюк Є.Д.