Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області у складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працюючої, на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною.

Вказує, що не вчиняла адміністративного правопорушення. Саме ОСОБА_2, а не вона вчиняв насильство та завдав їй тілесні ушкодження.

Просить суд скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її адвоката ОСОБА_3, суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2018 року близько 19 год ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила конфлікт з ОСОБА_2, в ході якого виражалася нецензурною лайкою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 2).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст.7, 245, 251, 280 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 173-2 КпАП України передбачено відповідальність за

___________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/13448/18 Головуючий в суді І інстанції - Крижова О.Г.

Провадження № 33/787/462/2018 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи

економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно п. 3 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 7 грудня 2017 року домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 7 грудня 2017 року психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає саме словесні образи та приниження, якщо такі дії спричинили емоційну невпевненість або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся на побутовому грунті.

Матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 насильства в сім"ї, зокрема по відношенню до свого колишнього чоловіка ОСОБА_2.

Виключно протоколом про адміністративне правопорушення серії та доданими до нього письмовими поясненнями не підтверджується факт події та складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Матеріали адміністративної справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та які б підпадали під ознаки насильства в сім"ї.

Отже, встановлені при апеляційному розгляді справи обставини свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, постанова Рівненського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю події і складу адміністративно правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2018 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області С.С. Шимків