Справа № 214/3903/18
3/214/1520/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 12.06.2018 близько 11-34 годин по вул. Генерала Радієвського в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, перебуваючи в магазині «Брусничка» таємно викрав з полиці магазину дезодорант-спрей чоловічий «Ахе» Dark 150 мл. в кількості 4 штук, вартістю 36 грн. 27 коп. кожен, на загальну суму 145 грн.08 коп. Правопорушення скоєне ОСОБА_2 повторно протягом року.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, документів, підтверджуючих поважність неявки до суду не надав.

В ст.19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №654686 від 12.06.2018, відповідно до якого ОСОБА_2 12.06.2018 близько 11-34 годин по вул. Генерала Радієвського в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, перебуваючи в магазині «Брусничка» таємно викрав з полиці магазину дезодорант-спрей чоловічий «Ахе» Dark 150 мл. в кількості 4 штук, вартістю 36 грн. 27 коп. кожен, на загальну суму 145 грн.08 коп. Правопорушення скоєне ОСОБА_2 повторно протягом року (а.с.1);

- довідкою з інтегрованої інформаційно-пошукова системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор» від 12.06.2018 (а.с.2-3);

- довідкою, наданої ТОВ «Український рітейл» від 12.06.2018, відповідно до якої вартість викраденого ОСОБА_2 майна складає 145, 08 грн. (без ПДВ) (а.с.4);

- відношенням керуючого магазином 03245 ТОВ «Український рітейл» ОСОБА_3 від 12.06.2018, яким вона просить притягти до відповідальності невідомого чоловіка, який 12.06.2018 в 11-33 годин виніс через вхідну зону магазину майно, що належить ТОВ «Український рітейл» л.к. 45057 дезодорант-спрей «АХЕ» 150 мл. 4 шт. загальна сума збитку складає 145, 08 грн. (без ПДВ) (а.с.5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 12.06.2018, відповідно до яких 12.06.2018 невідомий чоловік прийшов в магазин та виніс 4 дезодоранти «АХЕ». Вона та керуюча магазином ОСОБА_3 затримали його за межами каси. Він нічого не оплатив (а.с.6);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 12.06.2018, згідно з якими в торговому залі магазину вона побачила, як невідомий чоловік взяв з прилавка 4 дезодоранти. Згодом, коли вона прийшла до свого кабінету, в якому розташована система відеонагляду, побачила, як цей чоловік стоїть у черзі в калу, а на стрічці лежить тільки одна булочка. Продивившись відео, вона побачила, що вказані дезодоранти чоловік не лишав в межах магазина, а так і пішов, не оплативши їх. Через деякий час вони його затримали та викликали працівників поліції (а.с.7);

- рапортом поліцейського роти №2 батальйону №4 УПП в м. Кривому Розі ОСОБА_5 від 12.06.2018, відповідно до якого 12.06.2018, під час патрулювання у складі екіпажу 0251, на службовий планшет отриманий виклик про крадіжку за адресою: вул. Г. Радєвського, 1а. прибувши на місце події, ними виявлений ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Цю особу затримала керуюча магазином ОСОБА_3 поза межами кас при виході з магазину «Брусничка». ОСОБА_2 зазнався в тому, що викрав 4 дезодоранти «АХЕ» на суму 145,08 грн., у звязку з чим щодо нього складено протокол за ч.2 ст.51 КУпАП, оскільки він повторно вчинив вказане правопорушення (а.с.8);

- довідкою з інтегрованої інформаційно-пошукова системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор» від 13.06.2018, з якої видно, що ОСОБА_2 постановою Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП з наведенням стягнення у вигляді штрафу розміром 170 грн. (а.с.9).

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП.

Обираючи вид стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2 та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

Згідно з ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч.2 ст.51, ст. ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294, ч.1 ст.303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Хомініч С.В.