Справа № 206/1635/18
Провадження № 3/206/647/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Чабаненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

за участю:

правопорушника - ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правпорошуення серії АА №311617 від 20.03.2018 року, відповідно до якого, в ніч з 19.03.2018 року на 20.03.2018 року, громадянин ОСОБА_1 знаходячись за місцем проживання та перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: сварився, виражаючись нецензурною лайкою на адресу матері та погрожував вигнати з дому. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 19.03.2018 року близько 23 години, він разом зі своєю бабусею ОСОБА_3, нареченою та ще двома друзями сиділи в квартирі на кухні відпочивали. ОСОБА_2 знаходилася в іншій кімнаті, потім вона дуже гучно зачинила двері, він вийшов до неї запитати що це було, після чого потерпіла сказала, щоб всі сторонні люди покинули домівку, оскільки заважають їй відпочивати та вона не хоче бачити у квартирі сторонніх людей. Згодом нею була викликана поліція. Останній зазначає, що знаходився в адекватному стані, в той момент алкогольні напої не вживав. Окрім того, пояснив, що не вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_2 фізичного та психічного насильства.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що коли вона прийшла з роботи ОСОБА_1 вдома не знаходився. Ввчері вона лягла відпочити, згодом прийшов її син з роботи приблизно о 22 годині 30 хвилин , по голосам було чутно що він не один, з ним була його дівчина. Вони сиділи на кухні дуже шумно розмовляли, ввімкнули гучно музику, їй це заважало і вона зробила своєму синові зауваження, на що останній почав висловлюватися в її адресу нецензурною лайкою. Внаслідок чого, вона викликала поліцію приблизно о 00:00 годині.

Свідок ОСОБА_4, який є інспектором УПП в Дніпропетровській області та складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 19.03.2018 року на 20.03.2018 надійшов виклик до патрульної поліції про вчинення домашнього насильства. Приїхавши за виликом за зазначеною адресою, де проживає ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2, у квартирі знаходився громадянин ОСОБА_1, який відпочивав на кухні в компанії своїх друзів, які розпивали спиртні напої, їх було близько 6 чоловік. До нього звернулася потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що її син вчиняє до неї такі дії, які підпадають під ознаки домашнього насильства, а саме виражався в її адресою нецензурною лайкою, погрожував останній. ОСОБА_1 йому повідомив, що зі своєю матір'ю конфліктує вже 6 років. Зазначив, що свідком конфлікту між ними він не був, однак пояснив, що з боку ОСОБА_1 були висловлювання та погрози в бік своєї матері. ОСОБА_2 написала заяву, після чого був складений протокол про адмністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 який є інспектором УПП в Дніпропетровській області, в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 19.03.2018 на 20.03.2018 надійшов виклик про вчинення домашнього насильства. Після чого, приїхавши за викликом, побачили, що на кухні відпочиває компанія з 5 чоловік та розпиває спирті напої. Пізніше вийшла потерпіла ОСОБА_2 та пояснила, що її син ОСОБА_1 вчинив відносно останньої домашнє насильство, зазначила, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, пояснив, що свідком конфлікту він не був, однак був свідком того, що ОСОБА_1 виражався в сторону потерпілої нецензурною лайкою. Внаслідок чого, потерпіла написала заяву, ОСОБА_1 був затриманий та доставлений до відділення поліції, де був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що в ніч з 19.03.2018 року на 20.03.2018 року в квартирі на кухні відпочивали друзі мого внука, які розпивали спиртні напої. Пояснила, що вони сиділи тихо, ніякого шуму не було. Вона загубила ключі від сусідської квартири, їх ніде не було, знайшли їх в куртці ОСОБА_2 Трохи пізніше, остання вийшла з кімнати та гучно хряпнула дверима, після чого ОСОБА_1 зробив їй зауваження. Внаслідок чого, вона почала висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою та викликала поліцію. Окрім того, зазначила що ОСОБА_2 постійно безпідставно викликає поліцію. ОСОБА_1 не виражався в її бік нецензурною лайкою.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та долучений до матеріалів справи відеозапис правопорушення, не можуть бути належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки пояснення свідків спростовуються відеозаписом, який був переглянутий в судовому засіданні, з якого не вбачається, що ОСОБА_1 виражався в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою та не узгоджується з показами свідка ОСОБА_3

Окрім того, суд відноситься критично до показів потерпілої ОСОБА_2 в частині того, що остання вже в цей день викликала патрульну поліцію, однак написала відмову від своєї заяви, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього, суду надано не було.

Згідно з п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення «Про застосування судами міжнародних договорів України про здійснення правосуддя» № 13 від 19.12.2014 року, виходячи з таких критеріїв, певні справи, зокрема про адміністративні правопорушення, де особі загрожує покарання у виді позбавлення свободи чи великий штраф, розглядатимуться Європейським судом з прав людини як кримінальні та вимагатимуть застосування гарантій справедливості судового розгляду, викладених у ст.6 Конвенції.

Статтею 173-2 ч.1 КУпАП передбачене адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративного арешту на строк до семи діб.

Таким чином, судове провадження повинно здійснюватися з додержанням принципу верховенства права, даний принцип в провадженні у справах про адміністративні правопорушення застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов'язковому з'ясуванню підлягають обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім'ї" насильство в сім'ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Таким чином, протиправні дії особи можуть утворювати склад адміністративного правопорушення лише тоді, коли такими діями особи могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого. Якщо ж таких наслідків не настало, або не могло настати, дії особи не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З матеріалів справи, показів свідків та відеозапису, не вбачається, вчинення ОСОБА_1 фізичного та психологічного насильства відносно ОСОБА_2, а мала місце звичайна сімейна сварка, яку не можна розцінювати як насильство у сімї. Сімейна сварка, про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП та не є об'єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють,що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з розяснень, які містяться в ч.2 п.19постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях,у зв'язку з чим дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 247, 252, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко