Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1888/2018
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 серпня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Ніколенко Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинськогорайонного суду м. Києва від 18 травня 2018 року,

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_2, 03.04.2018 об 11 год. 20 хв., в м. Києві на Кільцевій дорозі (навпроти вул. Верховинна, 68/2), керував автомобілем «Chevrolet Epica», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: поведінка не відповідає дійсності, зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що фактично він не отримував судової повістки про виклик до суду, а отже - не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. При цьому він не ухилявся від явки до суду, а навпаки хотів дати власні пояснення та подати до суду докази, що свідчать про його невинуватість, а тому 22.05.2018 року особисто прийшов до суду поцікавитись про дату розгляду справи, де йому було повідомлено про те, що справу розглянуто та вручено копію постанови.

Як зазначає скаржник у своїй скарзі, 03.04.2018 року приблизно об 11 год. 20 хв. він їхав по Кільцевій дорозі на власному автомобілі «Chevrolet Epica» зі станції технічного обслуговування. Перед цим йому зателефонувала племінниця 2008 рокународження, яка проживає разом з ним, його сестрою та матір'ю, і попросила відкрити їй двері квартири, оскільки їх раніше відпустили зі школи, вона не має ключів, а інші члени сім'ї знаходяться далеко від дому.

Саме в цей час його зупинили працівники патрульної поліції та з незрозумілих причин запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, хоча його поведінка при цьому була цілком адекватною. Він намагався пояснити, що під дверима під'їзду його чекає малолітня дитина, просив їх супроводити його до будинку, а потім доставити в медичний заклад для огляду, пропонував їм пройти медичний огляд самостійно, проте працівники патрульної поліції поставились до нього упереджено, світили ліхтариком в очі, від чого він відчував значний дискомфорт. Замість того, щоб погодитися проїхати через його будинок та віддати дитині ключі, вони почали зупиняти проїжджаючі автомобілі, шукаючи свідків для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Приблизно через 15 хвилин, працівники патрульної поліції знайшли двох свідків із числа проїжджаючих водіїв, записали на відеокамеру його слова, де він, начебто відмовляється пройти медичний огляд, вилучили посвідчення водія та віддали йому копію протоколу та поїхали.

Після цього, як зазначає скаржник, він викликав таксі, поїхав до місця свого проживання, впустив дитину до квартири та одразу направився до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», де до 13 год. 20 хв. пройшов медичний огляд, за результатами якого отримав два висновки, у яких зазначено, що ознак наркотичного чи іншого сп'яніння у нього не виявлено.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що коли він 25.05.2018 ознайомлювався з матеріалами справи у Святошинському районному суді м. Києва, то звернув увагу на те, що на CD диску, на якому, як зазначено в оскаржуваній постанові, міститься запис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, насправді знаходяться лише три окремі дуже короткі відео файли, які абсолютне не відображають послідовність та тривалість розвитку подій, що мали місце під час його зупинки працівниками поліції 03.04. 2018 року.

Також, посилаючись на зміст п. 2.5 Правил дорожнього руху України та ч. 4 ст. 266 КУпАП, скаржник зазначає про те, що в жодному нормативному акті не зазначено обов'язку водія проходити медичний огляд негайно, вирушаючи у супроводі працівників патрульної поліції саме з того місця, де був зупинений водій, а тому з огляду на ці обставини, апелянт вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу та її захисника, які підтримали подану скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також документи додані до апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 231682 від 03 квітня 2018 року, який було складено щодо ОСОБА_2, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими поясненнями свідків, у присутності яких ОСОБА_2, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, який міститься на CD-диску, приєднаному до матеріалів справи.

Обставини, на які посилається у своїй скарзі ОСОБА_2, не можуть служити підтвердженням відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

По-перше, як прямо передбачено вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен, на вимогу поліцейського, пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Тобто проходження такого огляду є обов'язком, а не правом водія.

По-друге, відповідно до вимог, передбачених ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Цією ж нормою закону передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, прямо передбачено, що саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, у зв'язку з чим посилання в апеляційній скарзі на те, що в жодному нормативному акті не зазначено обов'язку водія проходити медичний огляд негайно, вирушаючи у супроводі працівників патрульної поліції саме з того місця, де був зупинений водій, слід визнати безпідставним та таким, що суперечить вимогам законодавства, в тому числі положенням ст. 68 Конституції України про те, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

По-третє, обставини відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, на які він посилається у своїй скарзі не виключають його відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказана норма не місить посилання на наявність будь-яких причин, у тому поважних, які звільняють водія транспортного засобу від обов'язку, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Що ж стосується самостійного проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, який уповноважений проводити такий огляд одразу після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та отримання ним висновку лікаря-нарколога про те, що у нього не виявлено ознак сп'яніння, копію якого додано до апеляційної скарги, то вказана обставина, як і наданий висновок, також не виключають його відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки його було притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, в якому він не перебував, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинськогорайонного суду м. Києва від 18 травня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Косик Л.Г.