Справа № 405/5865/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. м. Кропивницький

суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Загреба А.В., секретар судового засідання Єсько Т.О., за участю прокурора Солопова В.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Кіровоградській області ДЗЕ НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді начальника спеціалізованої інспекції Кіровоградської міської ради, зареєстрованого та проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2

- за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він будучи, у т.ч. станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2018 субєктом декларування в розумінні Закону, а саме: особою, зазначеною у підпункті «в» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону - посадовою особою місцевого самоврядування, у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2018 до 01.04.2018 в порушення вимог частини першої статті 45 Закону (особи, зазначені у пункті 1 підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання держави або місцевого самоврядування (далі - за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством), пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) від 10.06.2016 № 2 НАЗК визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: перший етап - з 00годин 00 хвилин 01 вересня числі щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, а зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; другий етап - з 00годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом), несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 01.04.2018 о 01 год. 31 хв., а відтак вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпап.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти даного протоколу, при цьому зазначив, що умисних дій щодо «не подачі декларації не вчиняв, натомість ним вчинялись всі можливі дії щодо вчасної подачі декларації, а саме: ним неодноразово направлялись запити до НАЗК з приводу зміни поштової скриньки для подачі декларації, що підтверджується отриманою відповіддю з НАЗК та матеріалами справи. Крім того, підтримав позицію захисника.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 під час розгляду справи заперечила проти даного протоколу, оскільки ОСОБА_1 умисних дій щодо «не подачі декларації не вчиняв, натомість ним вчинялись всі можливі дії щодо вчасної подачі декларації, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч.1, 3 ст. 48 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих субєктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль. Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого субєкта про факт неподання декларації, і субєкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 вказаного Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним субєктом декларування. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що Національним агентством до ОСОБА_1 такий вид контролю не застосовувався та не було повідомлено про факт несвоєчасного подання декларації відповідним субєктом декларування. Отже начальником сектора протидії корупції Управління захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_3 безпідставно проводилась перевірка щодо своєчасності подання ОСОБА_1 декларації.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеним несвоєчасне без поважних причин подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2017 рік, як особи, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке є підставою для визнання винним та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

У ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1, обіймає посаду начальника спеціалізованої інспекції Кіровоградської міської ради та будучи державним службовцем категорії «Б», є суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:

1) об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно- правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно- правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

В ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня».

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;

2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

3) суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні були надані докази, які свідчать про те, що ним неодноразово, вчинялись спроби подати шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, однак, у зв'язку з не можливістю отримання доступу до власної офіційної поштової скриньки, а відповідно і до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і ЕПЦ внаслідок блокування доменних імен mail.ru до 23 год. 36 хв. 31.03.2018 року включно та в подальшому, припиненням надання йому провайдером телекомунікацій «Імперіал» послуг, він був позбавлений технічної можливості виконати обов'язки, покладені на нього Законом України «Про запобігання корупції», що підтверджується наданими в судовому засіданні скріншотами, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1, які виразились у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, не є умисними.

Крім того, матеріалами провадження доведено, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, та відповідно склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 З протоколу №182/18 від 29.08.2018 року вбачається, що протокол відносно ОСОБА_1 складено начальником сектору протидії корупції Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_3

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_1, як особа, зазначена у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязаний щорічно до 1 квітня подавати вказану декларацію до Національного агенства з питань запобігання корупції.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, згідно з якими ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та іншими законодавчими актами, зокрема, відповідно до статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» має діяти поліція.

Основні її повноваження визначені статтею 23 вказаного Закону, а з огляду на обмеження, встановлені статтею 24 цього ж Закону, виконання інших (додаткових) функцій може бути покладене на поліцію лише виключно законом.

Крім того, згідно з пунктами 12, 12-1 частини першої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або повязаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких правопорушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з цим, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, та будь-які повідомлення НАЗК про доручення такої перевірки ДЗЕ НП України, надання останнім відповідних розпоряджень та інше.

Слід зазначити, що згідно п.1 та п.4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Враховуючи викладене, посадова особа Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не наділена повноваженнями встановлення обставин своєчасності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка зазначена у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону. Як наслідок, складання вказаним субєктом протоколу у відношенні ОСОБА_1, щодо несвоєчасності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка зазначена у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязана щорічно до 1 квітня подавати вказану декларацію до Національного агенства з питань запобігання корупції виходить за межі повноважень даного субєкта.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбачений ч.1 ст.172-6 КУпАП, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 172-6 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, 283, 284, 287 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_4