Справа №295/9125/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Комнацький О. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

14.07.2018 о 22 годині 06 хвилин ОСОБА_1 у м. Житомирі по проспекту Миру, 18, керував транспортним засобом Богдан 231210, реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився. Про час та місце розгляду справи судом неодноразово надсилалися повістки про виклик до суду за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Пунктом 7 цього ж Пленуму встановлено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено через безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що неможливість розгляду справи по суті виникла тільки з процесуальних підстав, у звязку з неявкою в судові засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не виявила інтересу до розгляду справи по суті.

У той же час ОСОБА_1 було відомо про наявність та розгляд судом відносно нього справи про адміністративне правопорушення, оскільки йому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було повідомлено про розгляд справи Богунським районним судом м. Житомира. Окрім цього, судом вживались заходи для виклику у судове засідання ОСОБА_1, а розгляд справи відкладався у зв'язку з заявленим ним клопотпнням. Однак знаючи, що відносно нього здійснюється провадження, ОСОБА_1 зацікавленості у розгляді справи судом не виявив.

Відповідно до рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зазначені обставини на думку суду вказують про зловживання ОСОБА_1 своїми правами та ігноруванням викликів до суду з метою уникнення відповідальності шляхом затягування розгляду справи та спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП його присутність при розгляді справи не є обовязковою, а тому суд розглядає справу у його відсутність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 438405 від 14.07.2018 (а. с. 1);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 (а. с. 2) та ОСОБА_3 (а. с. 3), з яких вбачається, що їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків, щоб засвідчити, як в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до закладу охорони здоровя, на що останній відмовився;

-даними відеозапису із нагрудної камери патрульного поліцейського підтверджується те, що 14.07.2018 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Пунктом 6 розділу 6 Інструкції №1395 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Діями, що виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.