АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/614/18 Справа № 211/1809/18Головуючий у 1 й інстанції Сарат Н.О. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2018 року м. Дніпро
Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Рагозіної О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 20.04.2018 року о 18.21 год. в м. Кривий Ріг Довгинцівському районі по вул. Вечірньокутська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN PASAT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, сповільненість ходи, мови. Від проходження повного медичного огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, водій ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, відмовився.

Факт відмови зафіксовано на бодікамеру АЕ 00111. Факт руху зафіксовано відеореєстратором. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

В своїй апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, всебічно не перевірив всі обставини справи, належним чином не дослідив докази та не надав їм належної оцінки, не взяв до уваги докази подані особою, яка притягається до відповідальності.
Зазначає, що суд не врахував того, що висновок про відмову від проходження медогляду на стан сп`яніння у медичному закладі не складався.

У письмових поясненнях свідків, які були залученні працівниками поліції для фіксування факту відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відсутній час їх залучення, що ставить під сумнів відомості, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки не дає можливості встановити коли свідки були залучені до справи.

Крім того зміст письмових пояснень свідків не містить відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була така особа відсторонена від керування транспортним засобом.

Вказує на те, що в матеріалах справи, крім рапорту працівника патрульної поліції, не долучено жодних даних щодо обставин, через які він був зупинений, а саме не містить відомостей про причину його зупинки, передбаченої ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

Вислухавши думку ОСОБА_1 та його захисника-Рагозіної О.В., які просили скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши безпосередньо відеозапис у апеляційному суду, долучений до справи як доказ, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом інспектора УПП у м. Кривий Ріг роти №2 батальону №3 лейтенанта поліції Ткаченко Д. В. в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначено, 20.04.18 року ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків (а.п. 2).

При апеляційному розгляді у ході дослідження відеозапису з камери поліціантів, ОСОБА_1 не спростував того факту, що він на вимогу поліціантів приїхав до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, однак не увійшовши до медичного закладу відмовився від його проходження у присутності двох свідків, що є складом правопорушення , передбаченою ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях поліцейського та свідків, по справі не вбачається.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що працівники поліції не зазначили, у поясненнях свідків номер та серію протоколу оскільки, в поясненні чітко зазначено ПІБ правопорушника ОСОБА_1 дату складання. Крім того, при перегляді відео запису убачається, що відмова від проходження відбувалась саме в присутності двох свідків, що зафіксовано в протоколі та поясненнях.

Позицію в апеляційній скарзі стосовно не складення працівниками поліції, відповідної форми направлення водія на проходження медичного огляду в закладі здоров`я, спростовується тим, що ОСОБА_1 відмовився від вище вказаного освідування.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказах, яким суд першої інстанції надав належну оцінку. Не спростовані вказані докази при апеляційному розгляді.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області Н.І. Калініч