АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року м. Чернівці

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Васюк А.Ю., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 липня 2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, працюючого директором ТОВ «Зарінок Сервіс», притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою районного суду, 26 травня 2018 року 0 20 год. 20 хв. ОСОБА_1, керував автомобілем марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Михальча, Сторожинецького району, в стані алкогольного сп'яніння, тим самим порушивши вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Провадження №33/794/671/18 Головуючий у І інстанції Дедик Н.П.

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Марчук В.Т.

Вказує, що 26 травня 2018 року його автомобіль був зупинений поліцейськими у зв'язку із тим, що не горіла лампа лівої фари. Після пред'явлення усіх необхідних документів, працівники поліції почали стверджувати, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, на що він жартома відповів: «Завжди п'ю алкоголь, і особливо коли керую автомобілем». Після цього інспектор поліції запропонував йому пройти тест та стан алкогольного сп'яніння, хоча ознак сп'яніння у нього не було.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення він керував автомобілем 26 травня 2018 року о 20 годині 20 хвилин, а медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння проведено о 23 год. 05 хв., тобто більше ніж через дві години з моменту виявлення причин для його проведення.

Звертає увагу на те, що під час його огляду на стан алкогольного сп'яніння працівники поліції порушили ст. 266 КУпАП та п.6 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року, оскільки він пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та повідомив інспектора, що не згоден з результатами огляду та виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров'я. Поліцейськими даний факт був проігнорований, що призвело до неправдивого запису у протоколі, що від медичного огляду у закладі охорони здоров'я він відмовився.

Вважає, що його огляд на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням вимог закону, а тому, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсним.

Апеляційну скаргу обґрунтовує і тим, що перевірка на стан сп'яніння на місці події здійснювалась за допомогою спеціального технічного засобу «Драгар», сертифікат якого станом на 15 березня 2018 року, закінчив свою дію.

Вважає, що медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який здійснювався алкотестером, на який закінчився строк дії сертифіката відповідності, не може вважатися законним, а результати такого огляду - не можуть бути допустимим доказом перебування особи в стані сп'яніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи апелянта ОСОБА_1 та діючого в його інтересах захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційні вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення районного суду в межах поданої апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підпунктом «А» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, та пояснив, що 26 травня 2018 року він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. У цей день, близько 20 години він був зупинений поліцейськими у зв'язку із тим, що не горіла лампа лівої фари. Після пред'явлення усіх необхідних документів, працівники поліції почали стверджувати, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, на що він жартома відповів: «Завжди п'ю алкоголь, і особливо коли керую автомобілем». Після цього інспектор поліції запропонував йому пройти тест та стан алкогольного сп'яніння, хоча ознак сп'яніння у нього не було. Він не погоджувався із висновком тестування на місці за допомогою прилада «Драгер», проте працівники поліції не запропонували та не роз'яснили йому право на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі охорони здоров'я. Вказав, що дуже хвилювався та переживав під час розмови із працівниками поліції, а тому сказав їм, що вживав алкоголь.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 у частині не визнання керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та доводи апеляційної скарги спростовуються наступними доказами:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії БД №076383, 26 травня 2018 року о 20 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2101, державний номерний знак НОМЕР_1 у селі Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області, в стані алкогольного сп'яніння, порушивши вимоги п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер». Результат тестування -1,29 проміле. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав особисто, зауважень чи доповнень не зазначив (а.п. 1).

З роздруківки приладу «Драгер» вбачається, що тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводилося 26 травня 2018 року о 22 год. 57 хв. та встановлений позитивний результат, який складає 1, 29 проміле (а.п. 2).

З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення слідує, що 26 травня 2019 року, о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 в їхній присутності погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тестування показав 1,29 проміле алкоголю (а.п.3-4).

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення від 26 травня 2018 року вбачається, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він 26 травня о 22 год. 20 хв. у с. Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області, керував транспортним засобом, в якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла у темну пору доби (а.п. 6).

Крім того, апеляційним судом досліджено відео з нагрудних камер поліцейських (а.п. 7), з яких вбачається, що 26 травня 2018 року, о 22 год. 22 хв., після зупинки транспортного засобу ВАЗ2101, державний номерний знак НОМЕР_1, до водія - ОСОБА_1 підійшли працівники поліції та пояснили причини зупинки. Після пред'явлення документів, останній неодноразово говорив, що вживав алкоголь приблизно за годину до зупинки працівниками поліції. Добровільно погодився на пропозицію поліцейських пройти на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгар». Працівниками поліції були запрошені двоє свідків, в присутності яких ОСОБА_1 здійснив продування в прилад, який показав позитивний результат на стан сп'яніння - 1,29 проміле алкоголю. Даний факт засвідчили і свідки. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатом тесту та не висловлював бажання пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Враховуючи вище викладене, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Районним судом вірно встановлено, що згідно відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 26 травня 2018 року о 22 год. 20 хв., а зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення часу, коли працівники поліції виявили факт керування останнім транспортним засобом - 20 год. 20 хв., є опискою.

Даний факт також підтверджується і постановою про накладення адміністративного стягнення від 26 травня 2018 року, в якій зазначено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 о 22 год. 20 хв. 26 травня 2018 року.

У зв'язку із чим, доводи апелянта про те, що медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння проведено більше ніж через дві години з моменту виявлення причин для його проведення, апеляційний суд до уваги не бере.

Посилання ОСОБА_1 на те, що його огляд на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням вимог закону, а тому, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсним, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються відеом з нагрудних камер поліцейських на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував результат проведення тесту на стан сп'яніння та не висловлював бажання пройти медичний огляд у закладі охорони здоров'я.

Доводи апелянта про те, що дані, отримані поліцейськими за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820, не можуть бути використані судом як належний та допустимий доказ у зв'язку з тим, що зазначений прилад не має дійсного сертифікату, є не обґрунтованими.

Так, під час слухання справи в апеляційному суді, захисник ОСОБА_2 надав копію Сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, який роздрукований із офіційного сайту продавців газоаналізаторів Alkotest, які виробляються фірмою Drager.

Відповідно до ст. 1 закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року, документ про відповідність - це декларація (в тому числі декларація про відповідність), протокол (у тому числі протокол випробувань), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання визначених вимог, які стосуються об'єкта оцінки відповідності. А оцінка відповідності - процес доведення того, що визначені вимоги, які стосуються продукції, процесу, послуги, системи, особи чи органу, були виконані.

Тобто документ про відповідність, копію якого надав захисник, у даному випадку отримав виробник - фірма Drager Safety AG &a c;Co. KGaA, Німеччина. У цьому сертифікаті відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу чітко зазначено, що сертифікат видано виробнику та зобов'язано останнього забезпечити відповідність газоаналізаторів затвердженому типу та вимогам нормативних документів. Окрім того, вказаний у сертифікаті термін його дії - 1 вересня 2014 року - 27 березня 2017 року - означає період, впродовж якого виробник зобов'язаний виготовити газоаналізатори відповідно до затвердженого типу та вимог нормативних документів і не охоплює термін їх допустимої подальшої експлуатації. Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки експлуатація газоаналізаторів після їх випуску пов'язана з обов'язковою їх повіркою з інтервалом в 1 рік.

Відповідно до копії листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 04 квітня 2017 № 28-10/60, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety (Німеччина), що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747 і становить 1 рік.

За таких обставин, засіб вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drаger Alcotest 6820 виробництва компанії Drаger Safety AG &a з; Co. KGaA, Німеччина, відповідає вимогам чинного законодавства та може експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення сервісного обслуговування в уповноваженому виробником сертифікованому сервісному центрі не менше ніж 1 раз на 12 місяців та здійснення повірки не менше ніж 1 раз на 12 місяців, що спростовує вимоги апелянта.

Усі інші доводи, на які посилається апелянт, не дають апеляційному суду підстав для скасування рішення районного суду.

Таким чином, подія та склад вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП районним судом встановлені вірно та знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційним судом Чернівецької області.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення районним судом враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Беручи до уваги наведене, вважаю, що рішення районного суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами відповідає вимогам закону, є правильним, необхідним та достатнім для виправлення останнього та недопущенням подібного в майбутньому.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.Т. Марчук

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)

06.09.2018 року

(дата засвідчення) копії)