Справа № 135/1054/18
Провадження № 3/135/352/18
ПОСТАНОВА

іменем України

07.09.2018 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Ладижинського відділення поліції Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого ТОВ «Вінницька птахофабрика»,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 року біля 7 год. 05 хв. в м. Ладижин по вул. Хлібозаводській водій ОСОБА_1 керував моторолером «Хонда Діо ДФ-27», перебуваючи з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав. Пояснив, що їхав на роботу, його зупинили працівники поліції, запитали чи вживав спиртне, він зняв шолом та йому сказали, що від нього чути запах алкоголю та червоні очі. Він зазначив, що не пив, а очі червоні, бо постійно працює зі зварювальним апаратом. Підійшов з поліцейським до автомобіля, почали оформляти протокол, забравши в нього ключі від скутера. В протоколі писав пояснення. Після оформлення протоколу він пішов на роботу, де йому не казали, що він пяний.

Незважаючи на захисну позицію ОСОБА_1, його вина у вчиненому правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, даними, що містять: протокол про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які зазначили, що 26.07.2018 року їх було запрошено свідками де водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, при цьому водієві розяснювались наслідки такої відмови.

Підстав сумніватись у письмових поясненнях свідків у суду немає.

Також винуватість підтверджується частково і письмовими поясненнями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, де ним зазначено, що «керував скутером, був зупинений працівниками поліції, спиртне вживав вчора, в лікарню їхати відмовляється, вину визнає». А також поясненнями, долученими до протоколу, які завірені написом і підписом ОСОБА_1, повністю узгоджуються із власноручно даними поясненнями в протоколі, та містять відомості про те, що вживав алкогольні напої напередодні.

Також викладені в протоколі обставини про те, що водій перебував із ознаками алкогольного спяніння узгоджуються частково із поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_1, який зазначав, що дійсно вживав пиво 25.07.2018 року.

Суд критично сприймає пояснення ОСОБА_1 про те, що він змушений був писати всі пояснення під диктовку працівників поліції, оскільки ним не наведено будь-яких обґрунтованих доводів щодо вимушеності написання таких пояснень, які б не відповідали дійсності.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не був пяний, і пішов на роботу, не спростовують того, що він відмовився від проходження огляду на стан спяніння, що є самостійною підставою для відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності матеріалів справи про адміністративне правопорушення чи відмови від проходження огляду на стан спяніння, не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до вустановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу. Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім призначити адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, 279, 283 УпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн. на користь держави (отримувач коштів:ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача:Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету:22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: