Провадження № 33/772/140/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП-

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно матеріалів справи, 22.11.2017 року о 03.28 год. в м. Вінниці по вул. Блока, 18, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ОСОБА_1 А4 д.н.з. RJA 77569 з ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду відмовився у присутності свідків.

В своїй апеляційній скарзі особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що він не був присутнім у судовому засіданні, а копію постанови отримав лише 19.01.2018 року. В апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2018 року та закриття провадження по справі. Вимоги мотивує, що він не був присутній на місці події, в цей час він перебував вдома, що може підтвердити його матір.

В судовому засіданні в Апеляційному суді особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 пояснив, що не керував автомобілем в стані наркотичного спяніння, і взагалі в цей час він перебував вдома. Крім того, пояснив, що автомобіля, вказаного у протоколі у нього немає, а документи він загубив.

Відповідно до положень ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Як убачається матеріалів справи ОСОБА_2 не був присутнім у судовому засіданні, копію постанови отримав 09.01.2018 року, про що свідчить розписка , наявна у матеріалах справи.

За наведених обставин причини пропуску строку слід вважати поважними та необхідно поновити строк на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків

Судом першої інстанції при винесенні постанови не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд допустив неповноту при з'ясуванні обставин справи, а також однобічність у дослідженні доказів по справі.

Розглянувши справу, суддя обмежився лише наявністю протоколу та поясненнями свідків, наявними у матеріалах справи, внаслідок чого допустив однобічність та необ'єктивність своїх висновків.

Судом не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_2 ознак наркотичного спяніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні інспектор роти №1ДПП ОСОБА_3 не зміг послідовно та переконливо пояснити апеляційному суду в чому полягала саме відмова від проходження медичного огляду з боку ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_4 з достовірністю підтвердив те , що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що обставини він пригадує, разом з тим зазначає , що правопорушника ОСОБА_2 на місці події не було , а була інша особа за кермом автомобіля «Ауді».

Відповідно до ст.61 Конституції України «юридична відповідальність особи має індивідуальний характер». Забезпечення виконання вимог цієї норми закону є обовязковим як для правоохоронних органів так і для суду.

Наведені недоліки вказаного протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про те, що цей протокол та зібрані не відповідають вимогам закону.

Нечіткість неконкретність та юридична некоректність цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки за будь -яких умов це не усуне вищевказаних недоліків протоколу.

Виправлення недоліків таких незаконних протоколів не є компетенцією суду. Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунити вказані сумніви в апеляційного суду не має процесуальної можливості усунути вказані суперечності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2 апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Статтею 294 ч.8 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі;3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;4) змінити постанову. Направлення на доопрацювання зазначеного протоколу та матеріалів не входить до компетенції апеляційного суду, при умові закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.247 п.7 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, є обставинами, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення .

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_2 правопорушення вчинив 22.11.2017 року.

Крім того, на суд покладається обовязок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обовязок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи неможливість направлення справи апеляційним судом на доопрацювання , апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.55 Конституції України ст. ст. 293, 294 КУ п АП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Провадження по справі закрити в звязку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: