АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника БутаД.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 03 серпня 2017 року, о 03 год. 13 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Мазда», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Курнатовського, у м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), огляд на який проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6, що підтверджується висновком №005675, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі.

Порушуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апелянт зазначав, що в судовому засіданні суддею місцевого суду оголошено лише резолютивну частину постанови, а копію повного тексту йому вручено 27 червня 2018 року, а тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суддя місцевого суду не взяв до уваги його заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, не задовольнив клопотання про витребування доказів та виклику свідків.

Зазначав, що після зупинки транспортного засобу, працівники поліції неодноразово пропонували йому відмовитись від проходження медичного огляду, переконуючи його в тому, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння. Після цього працівники поліції вилучили у нього водійське посвідчення, документи на транспортний засіб, та наказали слідувати на його автомобілі за ними, дозволивши йому самостійно керувати транспортним засобом.

Після прибуття до медичного закладу, лікар, який проводив його огляд, повідомив працівникам поліції про відсутність у нього ознак наркотичного сп'яніння.

По закінченню проведення огляду працівники поліції не затримали транспортний засіб, а знову дозволили йому самостійно ним керувати, що на думку апелянта, свідчить про відсутність у працівників поліції дійсних підозр щодо його перебування у стані сп'яніння.

Крім того, зазначав, що наявний у справі висновок медичного огляду складено лікарем 06 серпня 2017 року, у той час як протокол про адміністративне правопорушення складено 03 серпня 2017 року, тобто до отримання працівниками поліції медичного висновку.

Однак суддя місцевого суду не взяв до уваги його пояснення щодо фактичних обставин події, та помилково притягнув його до адміністративної відповідальності.

Також зазначав, що суддя місцевого суду не задовольнив клопотання його представника про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням правопорушника на лікарняному, та розглянув справу у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Бута Д.Л., які просили поновити строк апеляційного оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення процесуального строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 постанови судді місцевого суду протягом трьох днів у матеріалах справи відсутні.

Як зазначено в апеляційній скарзі, копію оскаржуваної постанови апелянту вручено лише 27 червня 2018 року, тоді як подано апеляційну скаргу 06 липня 2018 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення ОСОБА_2 у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9&q?дп;а&q?о ; Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно пункту 12 Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до пунктів 15-16 Розділу ІІІ вказаної Інструкції, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 03 серпня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 03 год. 35 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Мазда», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Курнатовського, 9, у м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), огляд на який проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6, чим порушив вимоги пункту 2.9 &q?ит;а&qu 6; Правил /а.с. 1/; даними висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №005675 від 06 серпня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності до якого встановлено, що ОСОБА_2 на час проведення огляду - 03 серпня 2018 року о 03 год. 50 хв. перебував у стані наркотичного сп'яніння /а.с. 2/.

Крім того, у судовому засіданні під час апеляційного розгляду досліджено акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №005675 від 03 серпня 2017 року.

Згідно даних акту, ОСОБА_2 03 серпня 2017 року о 03 год. 50 хв. пройшов медичний огляд на стан сп'яніння шляхом дослідження зовнішніх ознак та поведінки особи, за наслідками якого встановлено сан сп'яніння унаслідок вживання наркотичних речовин. 03 серпня 2017 року о 04 год. 00 здійснено лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_2, в якому виявлено морфін та амфетамін, та останньому встановлено діагноз - стан сп'яніння унаслідок вживання морфіну та амфетаміну.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено 03 серпня 2018 року, тобто до моменту складення висновку медичного огляду, який датований 06 серпня 2018 року, не є підставою для визнання висновку медичного огляду та протоколу про адміністративне правопорушення недопустимими доказами.

Як убачається з досліджених висновку та акту медичного огляду, огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проведено 03 серпня 2017 року, за наслідком якого, у відповідності до пунктів 15-16 Розділу ІІІ Інструкції, складено акт медичного огляду із діагнозом стан сп'яніння унаслідок вживання морфіну та амфетаміну. На підставі вказаного акту працівниками поліції 03 серпня 2017 року обгрунтовано складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено невідповідності висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні &q?ї ;Соціотерапія&q?іч; №005675 від 06 серпня 2017 року вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, висновок медичного огляду ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку не оскаржував.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять відомостей про його відсторонення від керування транспортним засобом та затримання працівниками поліції транспортного засобу, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції на місці зупинки його автомобіля пропонували йому відмовитись від проходження медичного огляду, ретельно перевірялись, але не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Апелянтом до апеляційної скарги не долучено, та у судовому засіданні не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Посилання апелянта на проведення суддею місцевого суду судового засідання у його відсутності та залишення поза увагою клопотання про відкладення розгляду справи, з урахуванням отриманих під час апеляційного розгляду відомостей, якими підтверджуються викладені в постанові судді суду першої інстанції фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є підставою для скасування постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.