АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/999/18 Справа № 202/4091/18 Головуючий у 1 й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 01.07.2018 року о 18 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. Верхній, 4, ОСОБА_2 керував т/з ВАЗ 210990 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права та без належної оцінки наявних доказів в матеріалах справи, та винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що у зв'язку з відмовою інспектора поліції надати сертифікаційні документи на прилад "драгер", який призначений для встановлення наявності алкоголю в крові, він відмовився від проходження огляду на місці та виявив бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я, однак інспектор поліції не тільки не запропонував, а й відмовився від того, щоб провести такий огляд у найближчій лікарні.

Вказує на те, що матеріали справи не містять факту відмови від проходження огляду у медичному закладі, крім того, співробітники поліції не забезпечили його доставку для проходження огляду у такому закладі, що в свою чергу виключає склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи з посиланням на відповідні докази, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, наданими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя і зіниць очей, та відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп'яніння, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення поліцейськими вимог чинного законодавства, які не запропонували, більш того, відмовили від доставлення його до лікарні пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються письмовими поясненнями двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також відеозаписом з нагрудних камер співробітників поліції, з якого встановлено, що ОСОБА_2 пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння, однак останній відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Також не є слушними доводи ОСОБА_2 про те, що співробітниками поліції не було надано сертифікаційні документи на прилад "драгер", оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, що прийнята відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме пунктами 1, 3 та 5 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які надаються лише на вимогу особи.

В наданих матеріалах відсутні дані про вимогу особи пред'явити відповідні документи на технічний засіб, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2виявляв бажання пройти медичний огляд у закладі охорони здоров"я спростовуються відеозаписом події та матеріалами провадження, в яких відсутні такі відомості.

У зв"язку із зазначеним не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що працівник поліції відмовився проводити огляд ОСОБА_2 у лікарні.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров"я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп"яніння у будь-якому випадку.

В суді апеляційної інстанції переглянуто відеозапис події, яким не спростовуються висновки суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_2 у зв'язку із відмовою від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2018 року - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко