Справа № 490/2219/18 25.09.2018 25.09.2018 25.09.2018
Номер провадження: 33/784/423/18
Судова справа № 490/2219/18 Головуючий у суді першої інстанції - Гречана С.І.
Провадження № 33/784/423/18 Головуючий у суді апеляційної інстанції - Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Царюк Л.М., із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: захисника - Куліша Д.І.,

представника Миколаївської митниці Державної фіскальної служби - Квасниці Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2018 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Пасіцелі Балтського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого фізичною особою - підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2018 року закрито провадження по адміністративній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_5, який притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення 22 лютого 2018 року Миколаївською митницею ДФС отримано лист Управління Служби безпеки України в Миколаївській області за вих. № 64/20-2090 від 21 лютого 2018 року про виявлення факту переміщення через митний кордон України за митною декларацією UA 504170/2017/009289 товару на підставі завідомо недостовірних даних про проходження санітарно-епідеміологічного контролю товарів з метою оформлення їх у митний режим «імпорт».

В подальшому, в ході відпрацювання отриманої інформації, встановлено наступне:

2 листопада 2017 року митним пунктом «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС отримано заповнений бланк електронної митної декларації (далі МД), засвідчений електронним цифровим підписом фізичної особи підприємця

«ОСОБА_5.» ОСОБА_5. Згідно заповнених, як декларантом ОСОБА_5, граф на адресу ФОП «ОСОБА_5.» (54034, АДРЕСА_1) від компанії «HEBEI BROTHER HAO PLASTIKS PRODACTS co. ltd» # 0021 (КНР) на митну територію України ввезено товар «Стрічки з ПВХ непористі, неармовані, не шаруваті, без підкладки, не поєднані з іншими матеріалами», вагою нетто 16 790 кг, загальною вартістю 980 923,55 грн., код згідно за УКТЗЕД 39204990. При цьому у графі 44 МД № UA 504170/2017/009289, за кодом 5501, ОСОБА_5 зазначив інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю вищевказаного товару.

Того ж дня вказану митну декларацію прийнято до митного оформлення, про що свідчить присвоєння їй порядкового номеру UA 504170/2017/009289.

В якості підстави для ввезення вказаного товару на митну територію України та проведення його подальшого митного оформлення, з метою випуску товару у вільній обіг, ОСОБА_5 до митного пункту «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС разом з МД № 504170/2017/009289 направлено скасовану копію комерційного інвойсу (commercial invoice) № HXD170721НА від 21 липня 2017 року, (що зазначено у гр. 44 МД) з проставленим на цьому документі відбитком штампу прямокутної форми з реквізитами «Державна санітарна-епідеміологічна служба України. Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено. № 801 «02.11.2017» ДУ МОЛЦ ДСЕСУ».

Згідно вимог Постанови Кабінету міністрів України від 5 жовтня 2011 року № 1031 «Деякі питання державного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - ПКМУ від 5 жовтня 2011 року № 1031) в разі ввезення на митну територію України товарів безпосередньо за кодом УКТЗЕД 3920, передбачено проведення їх обов'язкового санітарно-епідеміологічного контролю у зонах митного контролю на митній території України, крім пунктів пропуску.

2 листопада 2017 року вказаний товар, на підставі МД № UA 504170/2017/009289 та наявного відбитку штампу про проведення процедур санітарно-епідеміологічного контролю, проставленому у комерційному інвойсі (commercial invoice) № HXD170721НА від 21 липня 2017 року, оформлений у митному відношенні та випущений у вільний обіг.

Разом з тим, згідно інформації Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (лист за вих. № 1608/9 від 7 березня 2018 року), 2 листопада 2017 року санітарно-епідеміологічний контроль товарів, що переміщувались на адресу ФОП ОСОБА_5, не проводився.

Крім цього згідно з листом Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області за вх. № 71/9 від 4 січня 2018 року, відповідно до Постанови КМУ від 10 вересня 2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Постанови КМУ від 2 вересня 2015 року № 667 «Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» в березні 2016 утворене Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, до складу якого входить управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства. При цьому Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області ніколи не мало, не зберігало та не використовувало в своїй діяльності штамп прямокутної форми з реквізитами «Державна санітарно-епідеміологічна служба України. Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено.» Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області проводить санітарно-епідеміологічний контроль товарів, що переміщуються через митний кордон України, з 22 червня 2016 року. При цьому використовується штамп прямокутної форми з реквізитами «державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено.»

Згідно інформації ДП «Миколаївській обласний лабораторний центр МОЗ України» (лист за вх. № 1611 від 7 березня 2018 року) 2 листопада 2017 року санітарно-епідеміологічний контроль товарів, що переміщувались на адресу ФОП ОСОБА_5, не проводився.

Крім цього, у зв'язку з проведенням реорганізації з 30 березня 2017 року діяльність Головного управління Держсанепідемслужби у Миколаївській області припинено у зв'язку з чим до повноважень ДП «Миколаївській обласний лабораторний центр МОЗ України» відноситься проведення виключно медико-санітарного контролю.

Таким чином, ОСОБА_5, працюючим фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_5.», вчинені дії спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товарів: «Стрічки з ПВХ непористі, неармовані, не шаруваті, без підкладки, не поєднані з іншими матеріалами», вагою нетто 16 790 кг, загальною вартістю 980 923,55 грн. код згідно за УКТЗЕД 39204990, шляхом надання у якості підстави для переміщення цього товару підробленого комерційного інвойсу (commercial invoice) № HXD170721НА від 21 липня 2017 року, (що зазначено у гр. 44 МД) тобто з проставленим на цьому документі підробленим відбитком штампу прямокутної форми з реквізитами «Державна санітарно-епідеміологічна служба України. Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено. № 801 «02.11.2017» ДУ МОЛЦ ДСЕСУ».

Загальна вартість предметів порушень митних правил складає 980 924 грн.

Зазначені дії кваліфіковані посадовою особою Миколаївської митниці ДФС як порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Закриваючи провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження подання ОСОБА_5 підробленого документу - інвойсу, в якому проставлено підроблений відбиток штампу про проходження санітарно - епідеміологічного контролю 2 листопада 2017 року. При цьому сам протокол про порушення митних правил не є достатнім тому доказам. Цей протокол складений з порушенням закону, а в матеріалах справи відсутні докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували вчинення ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.

В апеляційній скарзі представник Миколаївської митниці Державної фіскальної служби не погоджуючись із зазначеною постановою, просив скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва та ухвалити нове судове рішення про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 100 % вартості товарів, безпосередніх предметів порушення митних правил, у сумі 980 924 грн. та конфіскувати товар, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України, виконання постанови суду у частині конфіскації вищевказаного товару, здійснити шляхом стягнення з ОСОБА_5 вартості вищевказаного товару, а саме коштів у сумі 980 924 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник Миколаївської митниці ДФС зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність доказів у справі, які визначені ст. 495 Митного кодексу України, та взагалі не дав правову оцінку ні поясненням ОСОБА_5, ні показам свідка, ні письмовим доказам у справі.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник Миколаївської митниці ДФС, підтримуючи доводи апеляційної скарги, зауважив, що шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_5 сплинув, обрахувавши цей строк з дати складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Захисник, що приймав участь у справі доводів апеляційної скарги не визнав. При цьому на зауваження представника митниці щодо строку накладення адміністративного стягнення висловився, що такий строк повинен обраховуватися з 22 лютого 2018 року коли орган доходів та зборів дізнався про факт порушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте скориставшись своїм правом, в судове засідання не з'явилися. З урахуванням думки представника Миколаївської митниці ДФС та захисника, який вважав за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_5, інтереси якого він представляє та надає правову допомогу, суд розглянув цю справу без участі останнього.

Заслухавши пояснення представника Миколаївської митниці ДФС на підтримку апеляційної скарги, пояснення захисника особи, відносно якої закрито провадження у справі, який просив залишити без змін постанову судді місцевого суду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до Митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 487 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил визначені ст. 489 Митного кодексу України. Зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що місцевий суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 вказаних вимог закону не дотримався, що є підставою відповідно до ст. 294 КУпАП для скасування постанови та прийняття нової постанови.

Згідно з ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів є адміністративним правопорушенням.

Суд першої інстанції закрив провадження у справі з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу і події правопорушення.

Між тим такі підстави є протилежно різними за правовим змістом, з якими закон пов'язує закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому одночасно закривати провадження за цими обома підставами є суттєвим порушенням норм процесуального законодавства.

Склад правопорушення - це сукупність названих в законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визначається як конкретне правопорушення.

Відсутність події правопорушення означає відсутність діяння, вчинення якого є підставою для притягнення особи до відповідальності за відповідною статтею, визначеною нормативно-правовим актом.

З мотивувальної частини судового рішення встановлено, що подія, з якою Митний кодекс пов'язує адміністративне правопорушення відбулася. Проте, районний суд, дійшов висновку, що Миколаївською митницею ДФС не надано доказів на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, отже, районний суд дійшов висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Між тим такі висновку суду є безпідставними та такими, що не відповідають нормам матеріального права та свідчать про порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Приписами ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Порядок переміщення товарів через митний кордон України визначено Главою 28 Митного кодексу України.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 196 Митного кодексу України визначено, що товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів за відсутності таких дозволів, не можуть бути пропущені через митний контроль.

Як встановлено та не заперечується ОСОБА_5, декларант ОСОБА_5, будучи фізичною особою - підприємцем, в листопада 2017 року від компанії «HEBEI BROTHER HAO PLASTIKS PRODACTS co. ltd» # 0021 (Китайська Народна Республіка) на митну територію України ввозив товар «Стрічки з ПВХ непористі, неармовані, не шаруваті, без підкладки, не поєднані з іншими матеріалами», вагою нетто 16 790 кг, загальною вартістю 980 923,55 грн., код згідно за УКТЗЕД 3920 4990.

Статтею 319 Митного кодексу України визначено, що товари, що переміщуються через митний контроль України, крім митного контролю, можуть підлягати санітарно-епідеміологічному, ветеринарно-санітарному, фіто санітарному, екологічному та радіологічному контролю.

Товар «Стрічки з ПВХ непористі, неармовані, не шаруваті, без підкладки, не поєднані з іншими матеріалами», вагою нетто 16 790 кг, загальною вартістю 980 923,55 грн., код згідно за УКТЗЕД 3920 4990 відповідно до норм діючого законодавства підлягав санітарно-епідеміологічному контролю. З цим фактом погоджувалася особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Санітарно-епідеміологічний контроль - це здійснення запобіжних заходів, спрямованих на запобігання занесенню і розповсюдженню на території України чинників, які можуть створити небезпеку для життя і здоров'я людей.

Санітарно-епідеміологічний контроль вантажів, що переміщуються через митний кордон України здійснюється відповідно до вимог постанов КМУ № 1031 від 5 жовтня 2011 року «Деякі питання здійснення державного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України» та № 1030 від 5 жовтня 2011 року «Деякі питання здійснення попереднього документального контролю в пунктах пропуску через державний кордон України», законів України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року № 260-р погоджено пропозицію Міністерства аграрної політики та продовольства щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Держпродспоживслужбу України постановою КМУ від 2 вересня 2015 року № 667 «Про затвердження положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» функцій і повноважень Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів, Державної санітарноепідеміологічної служби, що припиняються.

Таким чином, Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (далі - Головне управління) відповідно до повноважень здійснює санітарно-епідеміологічний, ветеринарно-санітарний та фіто санітарний контроль.

Здійснення санітарно-епідеміологічного контролю вантажів та транспортних засобів відповідальними особами Головного управління на митній території Миколаївської області розпочато з 22 червня 2016 року. При цьому використовується штамп прямокутної форми з реквізитами «Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено» (а.с.31).

За процедурою проведення санітарно-епідеміологічного контролю відповідно до нормативно-правових документів Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області декларант (суб'єкт гоподарювання) звертається із заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про проведення санітарно-епідеміологічного контролю. Ця заява проходить відповідну реєстрацію. До заяви декларанту необхідно додати перелік документів, визначений наказом Міністерства фінансів України від 25 липня 2016 року № 657 «Про затвердження переліку даних, необхідних для функціонування інформаційно-телекомунікаційної системи органів доходів і зборів. За результатами проходження такого виду державного контролю проставляється відповідний штамп, яким передбачено: номер (згідно журналу обліку), дата контролю, назва територіального органу та області. Факти видачі документів без реєстрації заяви та проходження санітарно-епідеміологічного контролю - є неможливим (а.с. 33).

За інформацією Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області ОСОБА_5 за проходженням санітарно-епідеміологічного контролю товару, який він ввозив на територію України та який підлягав такому виду державного контролю, до Головного управління не звертався.

З пояснень ОСОБА_5, даних ним при ознайомленні з протоколом про адміністративні правопорушення 26 лютого 2018 року вбачається, що він є підприємцем та здійснює зовнішньоекономічну діяльність з 1997 року. Він ввозить для свого підприємства холодильне обладнання та є відповідальним за роботу з митницею. По суті правопорушення підтвердив той факт, що ним був укладений контракт з китайською фірмою, за яким на територію України ввозилися комплектуючі деталі до холодильного обладнання. 2 листопада 2017 року саме ним на митниці було оформлено товар «Стрічки з ПВХ непористі, неармовані, не шаруваті, без підкладки, не поєднані з іншими матеріалами», вагою нетто 16 790 кг, загальною вартістю 980 923,55 грн. Товар надійшов на митний пост «Констянтинівка». Він підготував необхідні бланки декларацій та товаросупровідні документи. Копії документів були завірені його електронним підписом.

Як проводився санітарно-епідеміологічний контроль товару він не пам'ятає.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 змінив свої покази щодо суті правопорушення та стверджував, що жодного документу, які супроводжували вантаж він не отримував, з їх змістом не ознайомлювався, отже чи був на них штамп про проходження санітарно-епідеміологічного контролю йому не відомо. При цьому стверджував, що отриманням документів на товар, заповненням та поданням митної декларації, супроводженням митного оформлення займалась митний брокер ОСОБА_6, а отже не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, оскільки переміщення товару відбулося без його участі.

Зміну пояснень ОСОБА_5 в апеляційному суді захисник пояснив тим, що останнього працівники митниці невірно проінформували про правові наслідки у разі вчинення адміністративного правопорушення та при цьому послався на покази свідка ОСОБА_6

Цей свідок пояснювала, що була знайома з ОСОБА_5 та на його прохання, безкоштовно, з огляду на їх приятельські відносини вона погодилася оформити митні документи від імені декларанта. При надходженні товару, що належав ОСОБА_5 та ввозився на територію України, до митного посту «Костянтинівка», вона від водія або іншого представника, що супроводжували товар, отримала відповідні документи, зробила електронні копії та здійснила електронне декларування. На митній декларації поставила електронний підпис ОСОБА_5, який він передав їй. Інвойс з відбитком штампу санітарно-епідеміологічної служби передав їй представник експедитора. За яких обставин з'явився цей штамп їй невідомо.

Враховуючи встановлені обставини, надані докази та наведені норми права, апеляційний суд вважає доведеним, що фізична - особа підприємець ОСОБА_5, в рамках здійснення своєї підприємницької діяльності, здійснюючи ввіз товару через митний кордон України, не пройшов санітарно-епідеміологічну обов'язкову експертизу цього товару, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 196 Митного кодексу України, такий товар не підлягав переміщенню через митний кордон України. Між тим, ОСОБА_5 як підставу для переміщення цього товару надав підроблений документ - комерційний інвойс (commercial invoice) № HXD170721НА від 21липня 2017 року, (що зазначено у гр. 44 МД), а саме з проставленим на цьому документі підробленим відбитком штампу прямокутної форми з реквізитами «Державна санітарно-епідеміологічна служба України. Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено», внаслідок чого його товар був переміщений через митний кордон України та в подальшому ОСОБА_5 розпорядився ним на свій розсуд.

Посилання ОСОБА_5 та його захисника на ті обставини, що митне оформлення документів здійснювала інша особа - ОСОБА_6 за усною домовленістю не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у даному випадку не мають правового значення з огляду на таке.

Розділ 8 Митного кодексу України містить положення та приписи щодо митного оформлення.

Так, митне оформлення починається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів та зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документу, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України).

Декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування (ст. 4 Митного кодексу України).

Декларування товарів, що належить громадянам, може здійснюватися цими громадянами, або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями (ч. 6 ст. 265 Митного кодексу України).

Взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором ( ч. 1 ст. 417 Митного кодексу України).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 як декларант, прізвище зазначається в усіх митних документах, будь-якого нотаріально досвідченого доручення іншій особі або договору, зокрема з ОСОБА_6, на декларування свого товару не надавав. Документи, надані органу доходів та зборів для митного оформлення товару, що містяться в матеріалах справи, підписані самим ОСОБА_5 (його електронним підписом)

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 266 Митного Кодексу України декларант зобов'язаний надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України).

Отже, саме ОСОБА_5 несе відповідальність за митне оформлення, зокрема, декларування товару, що йому належить, та переміщення цього товару через митний кордон України.

Передача відповідних документів та свого електронного підпису іншій особі, без надання їй повноважень відповідно до закону, для здійснення електронного декларування, не звільняє ОСОБА_5, як декларанта від обов'язку проходження обов'язкового державного контролю, а саме, санітарно-епідеміологічного контролю товару, який він ввозить на територію України, а також від відповідальності за порушення цих правил.

Порушення митних правил визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

За даних обставин ОСОБА_5 умисно порушив митні правила, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і свідомо допускав настання цих наслідків.

З огляду на встановлені обставини та надані докази, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вчинив протиправні дії щодо переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару «Стрічки з ПВХ непористі, неармовані, не шаруваті, без підкладки, не поєднані з іншими матеріалами», вагою нетто 16 790 кг, загальною вартістю 980 923,55 грн. шляхом подання органу доходів та зборів як підстави для переміщення цього товару підробленого документу - комерційного інвойсу (commercial invoice) № HXD170721НА від 21 липня 2017 року, (що зазначено у гр. 44 МД), тобто з проставленим на цьому документі підробленого відбитку штампу прямокутної форми з реквізитами «Державна санітарно-епідеміологічна служба України. Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено», а отже скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Висновки районного суду про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог законодавства щодо змісту та порядку його складення є безпідставним, оскільки зазначений протокол складено у відповідності до вимог ст. 494 Митного кодексу України.

При розгляді справ про порушення митних правил, передбачених ст. 483 Митного кодексу України та вирішення питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно з'ясувати питання про день коли було виявлено вказане правопорушення.

Згідно зі ст. 491 Митного кодексу України вказане правопорушення може бути виявлене посадовими особами митниці безпосередньо, тобто під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення, або ж внаслідок офіційного письмового повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманого від митних та правоохоронних органів.

Таким чином, правопорушення може бути виявлено як самою митницею так і правоохоронними органами. Митниця самостійно не змогла виявити правопорушення ОСОБА_5, оскільки останній надав для розмитнення товару всі необхідні документи, які митниця вважала такими, що відповідають вимогам законодавства і тільки СБУ в Миколаївській області, відповідно до своєї компетенції, виявила порушення ОСОБА_5 законодавства в зоні митного контролю на митному кордоні України.

Враховуючи, що правопорушення, яке мало місце з боку ОСОБА_5 могло бути виявлено тільки після проведення відповідної перевірки, вчинене ним порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України є триваючим правопорушенням.

За таких обставин, строк накладення адміністративного стягнення за ст. 483 Митного кодексу України, відповідно до ст. 467, ст. 491 Митного кодексу України, необхідно рахувати з моменту офіційного повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отриманого від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у ч. 1 ст. 319 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, протоколу про порушення митних правил, який, враховуючи положення ст. 495 Митного кодексу України, є доказом, Миколаївською митницею ДФС тільки 22 лютого 2018 року отримано лист УСБУ в Миколаївській області № 64/20-2090 від 21 лютого 2018 року про виявлення факту переміщення через митний кордон України за митною декларацією UA 504170/2017/009289 товару на підставі завідомо недостовірних даних щодо проходження санітарно - епідеміологічного контролю товарів з метою оформлення їх у митний режим «імпорт».

Отже, строк притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, повинен розраховуватись з дня, коли митниці стало відомо про незаконне переміщення через митний кордон України ОСОБА_5 товарів, що були ним задекларовані у митній декларації від 2 листопада 2017 року, а саме з 22 лютого 2018 року, коли Миколаївською митницею ДФС від СБУ України отримано лист про виявлення факту переміщення через митний кордон України ОСОБА_5 за митною декларацією, товарів на підставі завідома недостовірних даних, щодо проходження санітарно - епідеміологічного контролю.

Приписи ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України передбачають строки накладення стягнень у справах про порушення митних правил - не пізніше ніж шість місяців з моменту як вчинення так і виявлення правопорушення, а тому шестимісячний строк, який обраховується з 23 лютого 2018 року, притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності на час розгляду справи судом апеляційної інстанції сплинув 24 серпня 2018 року.

Таким чином, оскільки на даний час, строки накладення стягнення на особу, яка винна у вчиненні адміністративного правопорушення, закінчені, то адміністративне стягнення на ОСОБА_5 не може бути накладене та з цих підстав відповідно до приписів п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у цій справі підлягає закриттю.

У разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, не може бути накладено як основне стягнення, так і додаткове.

За санкцією ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України передбачено основне стягнення у виді штрафу та додаткове - конфіскація, які не підлягають застосуванню до ОСОБА_5 у зв'язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності, а відтак не підлягає задоволенню й вимога апеляційної скарги про стягнення з ОСОБА_5 вартості переміщеного товару.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України стосовно ОСОБА_5 закрито за відсутністю у його діях складу і події цього адміністративного правопорушення, скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та провадження у цій справі закрити з підстав закінчення строку накладення на нього адміністративного стягнення.

Ця постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Л.М. Царюк