ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

захисника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2018 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з повною середньою освітою, студента ІІІ курсу Миколаївського національного аграрного університету, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

- якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 07 жовтня 2018 року о 16.15 год. керував транспортним засобом - ВАЗ 21213, н.з. НОМЕР_1, по вул. Миру, в районі будинку №10, в с. Дільниче Новоодеського району Миколаївської області в стані алкогольного сп'яніння, згідно з результатами тестування за допомогою спеціального технічного засобу алкотест 6810 Драгер ARАМ 3565, проведеного у присутності двох свідків, показник якого згідно тесту №556 становить 0,74‰, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 звернулись до апеляційного суду зі скаргою в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Зазначають, що оскаржувана постанова прийнята місцевим судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд не повно з'ясував всі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Стверджують, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, не визнав, та пояснював що транспортним засобом ВАЗ 21213 він на момент звернення до нього працівників поліції не керував, автомобіль тривалий час стояв з вимкнутим двигуном та піднятим капотом, а сам він перебував біля авто та чекав товариша, який пообіцяв йому допомогти завести двигун та відвезти авто до будинку власника. Проте судом першої інстанції вказані свідчення не були спростовані.

Вказують, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, передбаченого ст.266 КУпАП, зокрема не роз'яснено право на оспорювання результатів огляду за допомогою спеціального технічного приладу, не направлено, як особу, яка не визнала результати тесту до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку та не повно відображено в протоколі суть адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що судом в порушення вимог ст.280 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, не враховано фактичних даних про особу правопорушника, обтяжуючих та пом'якшуючих обставин, та взагалі не наведено мотивів чому вибраний саме такий вид адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Вина ОСОБА_2 в порушенні п. 2.9а Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 07.10.2018 року, о 16.15 год., ОСОБА_2 керував транспортним засобом - ВАЗ 21213, н.з. НОМЕР_1, в с. Дільниче, Миколаївської області, Новоодеського району, по вул. Миру, 10, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок пальців рук, почервоніння шкіри обличчя), о 16.35 год., в присутності двох свідків продув алкотестер Драгер 6810 ARАМ 3565, показники якого становили 0,74 ‰, тобто керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Їхати до медичного закладу для встановлення факту вживання спиртних напоїв відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_2 власноруч підписав протокол про адміністративне правопорушення, зауважень та пояснень в протоколі не виклав, з протоколом і порушенням погодився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 вбачається, що 07.10.2018 року вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків для проведення огляду на стан сп'яніння водія ОСОБА_2 За результатами огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, показання приладу становили 0,74 ‰, з чим водій ОСОБА_2 погодився, вказавши, що 07.10.2018 року вживав спиртні напої. Вказали, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, мляву мову, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі відмовився.

Крім того з даними відеозапису, наданим Новодеським ВП ГУНП в Миколаївській області до суду, підтверджується, що ОСОБА_2 в присутності свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції за допомогою спеціального технічного засобу алкотестера Драгер з результатом тестування 0,74‰. За результатами цього тестування було встановлено факт перебування ОСОБА_2, як водія транспортного засобу, в стані алкогольного сп'яніння. При цьому відеозаписом чітко зафіксовано, що під час тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу Драгер, він з результатами тестування погодився, будь-яких заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом не мав, як і не висловлював бажання пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, даними відеозапису тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу Драгер та поясненнями наданими у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2, у зв'язку із чим суд вважає їх достовірними.

ОСОБА_2 власноруч підписав протокол про адміністративне правопорушення, до якого зауважень та пояснень в протоколі не виклав. Не вказав він і про прохання оглянути його в медичному закладі. З досліджених у судовому засіданні його письмових пояснень, доданих до протоколу, обставини, викладені у протоколі ним не заперечуються, а навпаки підтверджені.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення, так і письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, в яких останній вказав, що він керував транспортним засобом - ВАЗ 21213, н.з. НОМЕР_1, в с. Дільниче, Миколаївської області, Новоодеського району, по вул. Миру, 10. На підставі наведеного, апеляційний суд критично ставиться до доводів правопорушника, викладених в апеляційній скарзі стосовно того, що він не керував транспортним засобом, оскільки такі доводи суперечать вищенаведеним доказам.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Твердження ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції дотримання процедури проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки працівники поліції не забезпечили право ОСОБА_2 на проходження процедури огляду на стан алкогольного сп'яніння саме в медичному закладі, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд осіб, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди водія на проведення такого огляду, у закладі охорони здоров'я.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2, який факт керування ним 07 жовтня 2018 року транспортним засобом ВАЗ 21213, н.з. НОМЕР_1, по вул. Миру в с. Дільниче Новоодеського району Миколаївської області перед тестуванням приладом Драгер, підтвердив суду та не заперечував під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, на пропозицію працівників поліції погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із результатами такого тестування незгоди не висловлював, що виключає обов'язок працівників поліції на забезпечення проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі за таких обставин.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Накладене на правопорушника стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП та призначено з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника та ступені його вини. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доцільність накладення на ОСОБА_2 саме такого виду адміністративного стягнення, у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік, і саме такий вид стягнення буде достатнім для запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому підстав для скасування постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.