АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2721/2018 Постанова винесена суддею Мельниченко Л.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

13 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., за участі ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як убачається з матеріалів провадження, справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 розглянута суддею Дніпровського районного суду м. Києва 04 липня 2018 року за участі правопорушника, а за результатами її розгляду в той же день винесена постанова, в резолютивній частині якої вказано прийняте судом рішення, роз'яснено порядок і строки його оскарження (а.с. 39-40). Отже відлік строку на оскарження постанови судді місцевого суду для ОСОБА_2 обраховується з дня її винесення.

Вперше апеляційну скаргу на вищевказану постанову судді місцевого суду від 04 липня 2018 року ОСОБА_2 подав до місцевого суду 30 липня 2018 року, тобто з порушенням десятиденного строку оскарження, визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП, при цьому в апеляційній скарзі не порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, отже постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду від 04 липня 2018 року повернуто особі, яка її подала.

31 серпня 2018 року ОСОБА_2 вдруге на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження в справі.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 04 липня 2018 року, поважність причин пропуску якого обґрунтував тим, що копію судового рішення отримав 08 серпня 2018 року і для написання апеляційної скарги йому був необхідний певний час, бо за браком коштів він не мав можливості звернутися до адвоката.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, вважаю, що таке клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Апелянт, обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку оскарження, зазначає про отримання копії судового рішення 08 серпня 2018 року, що, на його думку, є поважною причиною пропуску процесуального строку.

Між тим, оскільки чинним КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов'язаний з отриманням копії судового рішення, в даному випадку вказана апелянтом обставина не може бути визнана поважною причиною пропуску процесуального строку, з огляду на те, що ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні 04 липня 2018 року і, відповідно, обізнаний про результат розгляду справи в день винесення постанови, а тому не був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, і в подальшому, за необхідності, доповнення до неї.

При цьому доводи ОСОБА_2, які він пов'язує з тим, що самостійно готував апеляційну скаргу і на це йому знадобилося більше часу, а за браком коштів він не зміг скористатися юридичною допомогою адвоката, також не враховуються судом як поважні причини пропуску процесуального строку оскарження.

За вказаних обставин, прихожу до висновку, що апелянт не довів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і тому підстави для поновлення процесуального строку відсутні, в зв'язку з чим у задоволенні клопотання ОСОБА_2 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року в справі щодо нього про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками повернути ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко