Справа № 642/1924/18
Провадження № 3/642/831/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року м.Харків

Суддя Ленінського районного суду м.Харкова Гримайло А.М., з участю прокурора Кіншакової Н.І., особи, щодо якої розглядається справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту захисту економіки УЗЕ в Харківській області Національної поліції України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, громадянки України, не працюючої, не судимої,

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 на підставі витягу з наказу № 880-о від 01.12.2016 «Про переведення працівників» з 01.12.2016 ОСОБА_1 переведена з посади головного державного інспектора сектору координації, звітності та аналізу відділу аудиту СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС на посаду головного державного ревізора-інспектора сектору координації, звітності та аналізу Харківського управління Офісу ВПП ДФС і згідно з підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1, займаючи посаду головного державного ревізора-інспектора сектору координації, звітності та аналізу Харківського управління Офісу ВПП ДФС, яка відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» відноситься до категорії «В» є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією. Відповідно до кредитного договору від 24 січня 2018 року № , в якому з однієї сторони - виступає ПАТ «ОТП БАНК», та з другої сторони ОСОБА_1 (позичальник), ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 95 431 гривні 62 копійки на купівлю транспортного засобу, що також підтверджується поданим повідомленням про суттєві зміни в майновому стані та декларацією перед звільненням ОСОБА_1

Враховуючи зазначене вище, ОСОБА_1 зобов'язана була в десятиденний термін з моменту отримання такого кредиту, а саме до 03 лютого 2018 року подати письмове повідомлення до НАЗК про суттєву зміну у майновому стані.

Про те встановлено, що ОСОБА_1, подала повідомлення до НАЗК про суттєві зміни в майновому стані про отримання доходу (кредиту), у розмірі 95 431 гривні 62 копійок (дев'яносто п'ять тисяч чотириста тридцять однієї гривні 62 копійок) 09 лютого 2018 року,

ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а саме: про отримання кредиту 24 січня 2018 року, у розмірі 95 431 гривні 62 копійок, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 09 лютого 2018 року, тобто день несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 13 квітня 2018 року - день отримання документів з Офісу ВПП ДФС України.

17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією, за частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

25 квітня 2018 року протокол відносно ОСОБА_1 надійшов до суду.

При розгляді справи ОСОБА_1 надала пояснення, що дійсно займала посаду, яка визначає її суб'єктом декларування, але на даний час має статус «безробітна», що вона у 24 січня 2018 року отримала кредит на купівлю автомобіля у розмірі 95431, 62 гривень та діяла відповідно до пункту 1 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування НАЗК вказує: «якщо вартість майна перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно».

Перша частина вартості автомобілю була сплачена ОСОБА_1 за рахунок власних коштів, а друга частина - за рахунок банківського кредиту. Кредит перераховувався банківською установою безпосередньо на рахунок продавця транспортного засобу.

Після отримання права власності на придбаний транспортний засіб ОСОБА_1 направила повідомлення до НАЗК про зміни в майновому стані в межах встановленого законом десятиденного терміну з моменту переходу права власності на автомобіль. ОСОБА_1 не заперечує, що впродовж десяти днів з моменту отримання кредиту та оформлення права власності не внесла до декларації суттєві зміни у майновому стані. Однак, вона не мала умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно ч. 2 ст.7, ст.245 та ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона.

Суддя не заперечуючи обставину, що ОСОБА_1 є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що вона порушила порядок, передбачений ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», не погоджується із твердженням, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного:

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАПє формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Як встановлено у суді, на підставі витягу з наказу № 880-о від 01.12.2016 «Про переведення працівників» з 01.12.2016 ОСОБА_1 переведена з посади головного державного інспектора сектору координації, звітності та аналізу відділу аудиту СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС на посаду головного державного ревізора-інспектора сектору координації, звітності та аналізу Харківського управління Офісу ВПП ДФС.

На виконання вимог ч. 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1, займаючи посаду головного державного ревізора- інспектора сектору координації, звітності та аналізу Харківського управління Офісу ВПП ДФС, 31.03.2018 подала декларацію за 2017 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі.

Відповідно до кредитного договору від 24 січня 2018 року № , в якому з однієї сторони - виступає ПАТ «ОТП БАНК», та з другої сторони ОСОБА_1 (позичальник), ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 95 431 гривні 62 копійки на купівлю транспортного засобу, що також підтверджується поданим повідомленням про суттєві зміни в майновому стані та декларацією перед звільненням ОСОБА_1

Встановлено, що згідно відомостей реєстраційної картки транспортного засобу «НАІС ГСЦ - Національна автоматизована інформаційна система Головний сервісний центр МВС України», 23.01.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєструвала на своє ім'я автомобіль марки RAVON, модель R4, 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, підстава реєстрації - договір укладений у СГ № ЦБ00000073 від 11.01.2018.

Відповідно до договору купівлі-продажу № ЦБ00000073 від 11.01.2018, в якому з однієї сторони - продавцем виступає ТОВ «Автомобільний Дом «Соллі-Плюс» в особі заступника директора ОСОБА_2, а з іншої сторони покупцем виступає ОСОБА_1, встановлено, що:

відповідно до п.1.1, продавець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність покупця транспортний засіб -автомобіль марки RAVON, модель R4, 2017 року випуску;

відповідно до п.2.1 ціна автомобіля складає 262 200 гривень 00 копійок у тому числі ПДВ 43 700 гривень 00 копійок;

відповідно до п.2.3, оплата ціни автомобіля проводиться у декілька етапів:

а) попередня оплата, від ціни автомобіля, що дорівнює 170 430 гривень 00 копійок, у тому числі ПДВ 28 405 гривень 00 копійок;

б) решту 91 770 гривень 00 копійок ціни автомобіля сплачує банк.

Автомобіль продано в кредит.

Відповідно до п.3 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 118 від 02.02.2018 суб'єкт декларування зобов'язаний подавати повідомлення у разі отримання ним кредиту, позики, поворотної фінансової допомоги (позички) тощо на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Так, згідно з п.1.2. Дорогову купівлі-продажу№ЦБ00000073 від 11 січня 2018 року, лише за наявності у продовця оригіналу гарантійного листа банку надання покупцю в кредит грошових коштів для оплати автомобіля право вдасності на автомобіль переходить до покупця з моменту сплати покупцем 170430,00 грн в рахунок вартості автомобіля, реєстрації в МРЕВ ДАІ, та пілписання акту прийому-передачі.

Після отримання права власності на придбаний транспортний засіб, а саме виконавши всі умови п.1.2. Договору купівлі-продажу №ЦБ00000073 від 11 січня 2018 року усіма сторонами договору, ОСОБА_1 направила повідомлення до НАЗК про зміни в майновому стані 09 лютого 2018 року.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст. 1 Закону № 1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення або ж внесення завідомо недостовірних відомостей у Декларацію.

Таким чином, вбачається, що в неподанні ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відсутня вина як у формі прямого так і непрямого умислу, оскільки остання не приховувала факти отримання кредиту та придбання авто, не приховувала вартість майна, розмір доходів і зобов'язань.

Суддя вважає, що за відсутності суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, не може наступати відповідальність, а тому звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи викладені обставини, суд звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Такий підхід до захисту прав особи зафіксований у ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов»язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Альне де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Встановлені у суді обставини не підтверджують у бездіяльності ОСОБА_1 суб'єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що порушення ОСОБА_1 строків декларування суттєвих змін майнового стану не створюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у разі відсутності складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 2 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: А.М.Гримайло