Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2798/18
Провадження №: 3/332/697/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Мєркулова Л.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого: генеральним директором ТОВ «запорізький завод електронних машин», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ІПННОМЕР_4, (інших відомостей не відомо);

- за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу № 510 від 27.08.2018 року, про адміністративне правопорушення, при перевірці ТОВ «запорізький завод електронних машин», було встановлено порушення пункту п. 44.1, 44.2 ст. 44 р. ІІ, пп.. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 р. ІІІ Податкового кодексу України за підсумками чого встановлено заниження податку на прибуток підприємств на загальну суму 1 025 281 грн., у т.ч.:

2015 рік у сумі 430 308,00 грн.;

2016 рік у сумі 160 370,00 грн.;

2017 рік у сумі 434 603,00 грн.

- п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 23 вересня 2014 року № 966 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2014 р. за № 1267/26044, із змінами та доповненнями, в результаті чого підприємствомТОВ «Запорізький завод електричних машин»занижено суми податку на доданувартість що підлягає сплаті до бюджету (р.25/р.18.1/р.18) на загальну суму1 095 782 гри.та встановленозавищення від'ємного значення з податку на додану вартість всього у сумі 43 420 грн.,

- п.п.14.1.180 ст.14, п.51.1 ст.51, п. 176.2 «б» ст.176 Податкового кодексу України щодо своєчасності та повноти нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, п.1.2., п. 3.2, п. 3.3., п. 3.4, п.3.5. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4. Порушення порядку ведення податкового обліку встановлено Актом перевірки № 429/08-01-14-01/35300261 від 24.07.2018 р.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, але надав до суду заперечення, в яких зазначив, що не погоджується з висновками ГУ ДФС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з наступних підстав.

Щодо відсутності доказів порушення правил ведення податкового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП посадові особи підприємств притягуються до адміністративної відповідальності запорушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків.

Порушення порядку ведення податкового обліку встановлено контролюючим органом в Акті перевірки від 24.07.2018 р. № 429/08-01-14-01/35300261, проте ТОВ «ЗЗЕМ» не згідно з висновками акту перевірки про порушення підприємством вимог податкового законодавства, про що до контролюючого органу було направлено письмові запереченнявід 24.07.2018 р. № 429/08-01-14-01/35300261.

Зазначені заперечення були розглянуті ГУ ДФС у Запорізької області та у відповіді від 03.08.2018 р. № 23510/10/08-01-14-01-08 залишені без задоволення.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Запорізької області було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 06.08.2018 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем«ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ, 14060100» на суму 1 332 152,50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 06.08.2018 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «ПОДАТОК НА ПРИБУТОК ПРИВАТНИХ ПІДПРИЄМСТВ, 11021000» на суму 1 174 024,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 06.08.2018 р. № застосовано суму штрафних санкцій за платежем «ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ, 14060100» в розмірі 43420,00 грн., які було отримано ТОВ «ЗЗЕМ» 15.08.2018 р.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України при визначені грошового зобов'язання контролюючим органом за результатами перевірки, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. У випадку оскарження такого рішення в адміністративному або судовому порядку, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.

Таким чином, протягом десятиденного строку з моменту отримання податкового повідомлення-рішення, тобто до 27.08.2018 р. (наступний робочий день після 25.08.2018 р.) прийняті рішення про порушення порядку введення податкового обліку та визначення грошового зобов'язання є неузгодженим.

Пункт 54.5. ст. 54 ПК України передбачає, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 56.2., 56.3 ст. 56ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується

Пункт 56.15. ст. 56 ПК України передбачає, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Крім того, згідно п. 56.18. ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Як було зазначено вище, ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ЕЛЕКТРИЧНИХ МАШИН» не згідно з визначенням грошових зобов'язань, зазначених в податкових повідомленнях-рішеннях від 06.08.2018 р. № , № , № , тому 23.08.2018 р. звернулось до ДФС України зі скаргою про скасування вищезазначених податкових повідомлень-рішень (вих. № 23/08-01ю від 23.08.2018 р.).

17 вересня 2018 р. ТОВ «ЗЗЕМ» було отримано Рішення ДФС України від 13.09.2018 р. № 29578/6/99-99-11-01-01-25, яким підтверджено отримання скарги та продовжено строк її розгляду до 27.10.2018 р.

Таким чином, суми розрахованих контролюючим органом грошових зобов'язань, зазначених в податкових повідомленнях-рішеннях від 06.08.2018 р. № , № , № та в Протоколі про адміністративне правопорушення № 510 від 27.08.2018 р., є неузгодженими, тому висновок про порушення правил ведення податкового обліку є передчасним та не підтверджений належними доказами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення повинно бути з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновок ГУ ДФС про порушення посадовими особами вимог податкового законодавства, про що зазначено в Акті перевірки від 24.07.2018 р. № 429/08-01-14-01/35300261, та, як наслідок, про вчинення адміністративного правопорушення щодо порядку ведення податкового обліку, є передчасним та не ґрунтується на належних доказах.

Щодо відсутності порушення правил ведення податкового обліку.

Висновок про порушення вимог п. 44.1, 44.2 ст. 44 р. ІІ, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 р. ІІІ Податкового кодексу України є необґрунтованим.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Частина 1 пункту 44.2. ст. 44 ПК України передбачає, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Предметом укладених угод, які були досліджені контролюючим органом під час планової перевірки, є звичайна господарська діяльність ТОВ «ЗЗЕМ» - здійснення торгівлі електричними двигунами та придбання/виконання ремонтних робіт, яка спрямована на отримання прибутку. Подальша реалізація Товару або послуги безумовно підтверджує дохід від господарської діяльності та наявність фінансового результату до оподаткування.

Разом з тим в Акті перевірки не знайшло відображення подальша реалізація товарів, робіт та послуг, що були отримані від контрагентів, господарські операції з якими контролюючий орган поставив під сумнів.

Вважаю, що висновок ГУ ДФС України, що контрагенти не здійснювали придбання реалізованих в адресу ТОВ «ЗЗЕМ» товарів (робіт, послуг), а відтак неможливий рух за ланцюгом постачання всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов'язаних нереальних господарських операцій, є припущенням контролюючого органу, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, що спростовується наданими Товариством під час перевірки первинними документами.

Так, враховуючи принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно якого негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи, та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що презумується податковим законодавством у пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, за змістом якої, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Оцінка господарських операцій повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов укладення конкретного правочину з обов'язковим врахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства станом на здійснення господарської операції.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Враховуючи, що пп. 134.1.1. п.134.1 ст. 134 ПК України передбачено, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, ТОВ «ЗЗЕМ» правомірно зменшило дохід від реалізації товару за 2015-2017 роки на його собівартість на підставі господарських операцій по придбанню товарів/послуг у Постачальників ТОВ «СТРОЙТРАНС ДІВІРО» (, ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «МВК ТРЕЙД» (), ТОВ «СОЛДІ ТЕННЕРІ» (), ТОВ «МЕТІНВЕСТПРОЕКТ» (), ТОВ «ТД «КОМПЛЕКС ПЛЮС» ().

Таким чином, висновок контролюючого органу про безоплатне отримання ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ЕЛЕКТРИЧНИХ МАШИН» товару невідомого походження та від невстановлених осіб на загальну суму 5 696 009,00 грн. та, як наслідок, порушення пп. 44.1, пп. 44.2 ст. 44, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України, є необґрунтованим.

Висновок про порушення вимог п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України є необґрунтованим.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пункт 198.1. ст. 198 ПК України передбачає, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

При цьому п. 198.2 ст. 198 ПК України передбачає, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

На виконання зазначених вимог ТОВ «ЗЗЕМ» до складу податкового кредиту було віднесено суми ПДВ, сплачені/нараховані у зв'язку зі здійсненням операцій по придбанню товарів та послуг за першою подією - отримання Товару/послуги або датою здійснення попередньої оплати.

При перевірці правильності сплати податку на додану вартість контролюючим органом не було враховано, що до складу податкового кредиту ТОВ «ЗЗЕМ» було віднесено податкові накладні, видані ТОВ «СТРОЙТРАНС ДІВІРО» (, ТОВ «ВБК ПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «МВК ТРЕЙД» (), ТОВ «СОЛДІ ТЕННЕРІ» (), ТОВ «МЕТІНВЕСТПРОЕКТ» (), ТОВ «ТД «КОМПЛЕКС ПЛЮС» () у зв'язку зі здійснення поставки / надання послуг, які у повному обсязі відповідають вимогам ст. 201 ПК України.

Так, п. 201.10. ст. 201 ПК України передбачає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до ч. 1 п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, ТОВ «ЗЗЕМ» було дотримано всі вимоги чинного законодавства щодо порядку та підстав відображення в податковому обліку податкових накладених, виданих контрагентів, тому висновки про порушення п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України не ґрунтуються на належних доказах, отже, висновок про заниження суми ПДВ на загальну суму 1 095 782,00 грн. та завищення суми від'ємного значення з ПДВ на суму 43 420,00 грн. є необґрунтованим.

Що стосується притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил введення податкового обліку, а саме: п.п.14.1.180 ст.14, п.51.1 ст.51, п. 176.2 «б» ст.176 Податкового кодексу України щодо своєчасності та повноти нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, п.1.2., п. 3.2, п. 3.3., п. 3.4, п.3.5. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4.

ТОВ «ЗЗЕМ» погодилось з наявністю порушення - допущеної помилки у податкових розрахунках за ф. 1-ДФ за 2 квартал 2015 р. у зв'язку з зазначенням неправильного податкового номеру працівника, яку було самостійно виправлено в податковому розрахунку за ф. 1-ДФ за 3 квартал 2015 р.

Складання та подання звітності при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб відноситься до посадових обов'язків головного бухгалтера, тому притягнення до відповідальності за таке порушення генерального директора не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Так, відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності, тощо.

17.10.2018 р. підприємством були сплачені штрафні (фінансові) санкції в сумі 510,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 07.08.2018 р. № 002341306, тому таке грошове зобов'язання є узгодженим.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто тримісячного строку з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Встановлене в Акті перевірки від 24.07.2018 р. № 429/08-01-14-01/35300261 порушення порядку подання звітності з НДФЛ не є триваючим, бо вчинено однократно, самостійно усунене платником податків та не відповідає змісту поняття «триваюче правопорушення».

Найбільш повно та лаконічно про продовжувані та триваючі правопорушення сказано у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 р. N 22-34-1465. Продовжуваним адміністративним проступком називають ряд ідентичних проступків, які вчиняються неодноразово, з однаковою метою, формою вини, однією особою, засобами дії і які складають в сукупності єдине правопорушення (наприклад, дрібне розкрадання державного чи колективного майна). Проте триваючими адміністративними поступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд), які припиняються, або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій чи бездіяльності. Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Продовжуване правопорушення, хоча воно і справляє враження кількох однотипних правопорушень, є одним правопорушенням.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Таким чином, наявність узгоджених порушень, а саме: порушення правил введення податкового обліку, а саме: п.п.14.1.180 ст.14, п.51.1 ст.51, п. 176.2 «б» ст.176 Податкового кодексу України щодо своєчасності та повноти нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, п.1.2., п. 3.2, п. 3.3., п. 3.4, п.3.5. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, які відбулись поза межа встановлених законодавством строків, не дозволяє розпочати провадження в справі про адміністративне правопорушення, бо суперечить ст. 247 КУпАП.

Крім того безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення № 510 від 27.08.2018 р. не містить посилання на встановлені порушення таких нормативних актів як: п.п.14.1.180 ст.14, п.51.1 ст.51, п. 176.2 «б» ст.176 Податкового кодексу України щодо своєчасності та повноти нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, п.1.2., п. 3.2, п. 3.3., п. 3.4, п.3.5. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, окрім загального посилання на Акт перевірки, тому такі порушення правил ведення податкового обліку не можуть бути підставою для застосування адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, генеральний директор ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ЕЛЕКТРИЧНИХ МАШИН» ОСОБА_1 заперечує проти фактів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та повідомляє про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справа слухається у порядку ст.268ч2 КУпАП.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 510 від 27.08.2018 року, Акт перевірки № 429/08-01-14-01/35300261 від 24.07.2018 р., витяг з акту № 429/08-01-14-01/35300261 від 24.07.2018 р., пояснення щодо встановлення порушень, заперечення та інші матеріали справи, було встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КупАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за порушення ведення податкового обліку.

Тому, на підставі вищевикладеного, провадження в справі підлягає закриттю, оскільки згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 268, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена або до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: Л.О. Мєркулова