Справа № 459/947/18 Головуючий у 1 інстанції - Рудаков Д.І.
Провадження № 33/783/992/18 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13 квітня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1.,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - 120 годин суспільно корисних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він ухилявся від сплати аліментів, призначених згідно з виконавчим листом № 459/3957/13-ц, виданим 08.11.2013 року Червоноградським міським судом Львівської області, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу. Просить поновити строк оскарження постанови судді, покликаючись на те, що справа була розглянута судом 13 квітня 2018 року у його відсутності, він не знав про розгляд справи та не отримував документів по справі; копію постанови отримав 09 липня 2018 року. В апеляційній скарзі просить судове рішення скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова судді є незаконною, необґрунтованою внаслідок неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права; суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване застосування адміністративного стягнення. Притягаючи його до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП, суддя виходив з того, що виконавчим листом № 459/3957/13-ц, виданим 08.11.2013 Червоноградським міським судом Львівської області, та за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04 жовтня 2013 року у справі № 459/3957/13-ц з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки, 1999 року народження, в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 14.08.2013 до повноліття дитини. Суд вважав, що його дії кваліфіковані за ст. 183-1 КУпАП як несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання. З матеріалів справи видно, що на час виникнення заборгованості дитина досягла повноліття. Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» та доповнення ст. 183-1 глави КУпАП, Закон України № 2234-УІІІ від 07.12.2017 набрав чинності 06.02.2018. Тобто суд визнав його винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, у несплаті аліментів на утримання дитини, проте до 06 лютого 2018 року вказані діяння не передбачали адміністративної відповідальності, а після встановлення відповідальності (06 лютого 2018 року) сукупний розмір заборгованості не перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. Діяння, яке мало місце в період з 08.11.2013 по 13.04.2018 не може бути кваліфіковано за ст. 183-1 КУпАП, і він не може бути притягнутий до відповідальності, оскільки склад правопорушення, передбачений даною статтею КУпАП, станом на день складення протоколу та розгляду його в суді відсутній.

Заслухавши ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження ОСОБА_1 слід поновити, постанову судді скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, а викладений у постанові судді висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Підпунктом 5 пункту 1 розділу I Закону України № 2234-VIII від 07.12.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» главу 14 КУпАП доповнено статтею 183-1 такого змісту: «Стаття 183-1. Несплата аліментів. Несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин».

Пунктом 1 розділу II Прикінцеві положення Закону встановлено, що цей Закон набирає чинності через місяць з дня його опублікування, крім підпункту 3 пункту 4, пунктів 5-7 розділу I цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та підпунктів 1 і 2 пункту 4 розділу I цього Закону, які набирають чинності через три місяці з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Закон України № 2234-VIII від 07.12.017 опубліковано 06 січня 2018 року в офіційному виданні - газеті «Голос України» № 4, відповідно стаття 183-1 КУпАП набрала чинності 06 лютого 2018 року.

Оскільки цей Закон встановлює адміністративну відповідальність, то він зворотної дії в часі не має й поширює свою дію лише на правовідносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 06 лютого 2018 року.

З врахуванням диспозиції ст. 183-1 КУпАП дана норма може бути застосована до особи, яка допустила бездіяльність - несплату аліментів за період після 06 лютого 2018 року і лише тоді, коли це призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Згідно з постановою судді Василишин І.Є. визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а саме у несплаті аліментів за період з серпня 2013 року по лютий 2018 року.

Між тим бездіяльність у період з серпня 2013 року до лютого 2018 року (яка полягає у несплаті аліментів) була допущена ОСОБА_1 до набрання чинності Законом України № 2234-VIII від 07.12.017, яким встановлена адміністративна відповідальність за ст. 183-1 КУпАП, і не може братись до уваги.

Отже ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за несплату аліментів, допущену за період з серпня 2013 року до 06 лютого 2018 року.

З огляду на викладене постанову судді слід скасувати, а справу щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк