Провадження № 3/234/2788/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Кравченко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпраці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ПП «Омфал-2», проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2 (Гв.Кантемирівців), 17-68, РНОКПП НОМЕР_1,

за статтями 41 ч.1, 41-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2018 року о 17 годині 00 хвилин, при проведенні інспекційного відвідування ПП «Омфал-2», м.Краматорськ, було встановлено порушення вимоги законодавства про працю України, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 41 та статтею 41-2 КУпАП, а саме: в ході інспекційного відвідування встановлено, що в порушення вимог ч. 1 та 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів у строки, встановлені колективним договором, але не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Умови та форми оплати праці, порядок нарахування та виплати заробітної плати на підприємстві встановлені Колективним договором на 2014-2017 р., зареєстрованим відділом праці УПСЗН 06.08.2014р. № 06-18/57. Пунктом 5.1.15 Колективного договору ПП «Омфал-2» встановлено, що заробітна плата виплачується 2 рази на місяць: за першу половину місяця до 26 числа поточного місяця, за минулий місяць - не пізніше 7 числа місяця.

Виплата заробітної плати працівникам ПП «Омфал-2» здійснюється несвоєчасно, частинами, з порушенням строків виплати.

За даними бухгалтерського обліку виплата заробітної плати здійснювалась:

- за січень 2018 року: 25.01.2018 (за першу половину місяця), 29.01.2018, 21.02.2018, 23.02.2018;

- за лютий 2018 року: 02.03.2018 (за першу половину місяця), 16.03.2018, 22.03.2018;

- за березень 2018 року: 29.03.2018 (за першу половину місяця), 18.04.2018, 20.04.2018, 27.04.2018;

- за квітень 2018 року: 27.04.2018,17.05.2018, 18.05.2018;

- за травень 2018 року: 30.05.2018 (за першу половину місяця), 08.06.2018, 22.06.2018, 25.06.2018;

- за червень 2018 року: 13.07.2018, 17.07.2018, 18.07.2018, 24.07.2018. (Відомості з виплати заробітної плати додаються).

Таким чином, в ПП «Омфал-2» має місце порушення вимог ч. 1 та 2 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» в частині регулярної виплати заробітної плати не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, але не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно ч. 1 ст.115 КЗпП заробітна плата виплачується не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після періоду, за який здійснюється виплата.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 115 КЗпП розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Пунктом 5.1.15 Колективного договору ПП «Омфал-2» встановлено, що заробітна плата за першу половину місяця виплачується за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника до 26 числа поточного місяця.

В ході проведення інспекційного відвідування отримано розрахункові відомості по заробітній платі працівників ПП «Омфал-2», звіти по виплаті заробітної плати, відомості на виплату заробітної плати, табелі обліку робочого часу працівників.

З наданих документів вбачається, що в червні 2018 року на підприємстві не відбувалось нарахування та виплата заробітної плати за першу половину червня 2018 року, за фактично відпрацьований час по 19 працівникам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19.

В травні 2018 року нарахування та виплата заробітної плати за першу половину травня 2018 року, за фактично відпрацьований час було здійснено в сумі меншій ніж за фактично відпрацьований час працівниками по наступним 14 особам: ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_21, ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19

Заробітна плата за першу половину травня 2018 року, за фактично відпрацьований час не була нарахована та виплачена по 3 працівникам: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_13.

Невиплата заробітної плати працівникам за першу половину місяця за фактично відпрацьований час (за червень 2018 року по 19 працівникам та за травень 2018 року по З працівникам) та виплата заробітної плати за першу половину місяця в розмірі меншому ніж за фактично відпрацьований час (за травень 2018 року по 14 працівникам) згідно табелів обліку робочого часу свідчить про порушення ч.3 ст. 115 КЗпП, якою визначено, що розмір заробітної плати за першу половину місяця складає не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

В порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України на підприємстві при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства не провадиться в день звільнення.

Так, вантажник ОСОБА_22 був звільнений 30.04.2018 р. за власним бажанням (наказ про звільнення № ОСОБА_13/К-017/2 від 27.04.2018 р.), кошти, що належать працівникові при звільненні були виплачені 17.05.2018 року;

ОСОБА_21 був звільнений 18.05.2018 р. за власним бажанням (наказ про звільнення № ОСОБА_13/К-00022 від 18.05.2018 р.) кошти, що належать працівникові при звільненні були виплачені частинами 30.05.2018, 22.06.2018 та 25.06.2018 року;

ОСОБА_23 був звільнений 10.01.2018р. за власним бажанням (наказ про звільнення № ОСОБА_13/К-00001 від 09.01.2018 р.) кошти, що належать працівникові при звільненні були виплачені частинами 29.01.2018 року;

ОСОБА_24 був звільнений 28.02.2018р. за власним бажанням (наказ про звільнення № ОСОБА_13/К-00006 від 27.02.2018 р.) кошти, що належать працівникові при звільненні були виплачені частинами 22.03.2018 року.

В порушення ч. 1 ст. 117 КЗпП України підприємством в разі невиплати в день звільнення всіх належних працівникові сум не нараховується та не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вантажник ОСОБА_22 був звільнений 30.04.2018 р. за власним бажанням (наказ про звільнення № ОСОБА_13/К-017/2 від 27.04.2018 р.), кошти, що належать працівникові при звільненні були виплачені 17.05.2018 року, середній заробіток за час затримки не нараховувався та не виплачувався;

ОСОБА_21 був звільнений 18.05.2018 р. за власним бажанням (наказ про звільнення № ОСОБА_13/К-00022 від 18.05.2018 р.) кошти, що належать працівникові при звільненні були виплачені частинами 30.05.2018, 22.06.2018 та 25.06.2018 року, середній заробіток за час затримки не нараховувався та не виплачувався;

ОСОБА_23 був звільнений 10.01.2018р. за власним бажанням (наказ про звільнення № ОСОБА_13/К-00001 від 09.01.2018 р.) кошти, що належать працівникові при звільненні були виплачені частинами 29.01.2018 року, середній заробіток за час затримки не нараховувався та не виплачувався;

ОСОБА_24 був звільнений 28.02.2018р. за власним бажанням (наказ про звільнення № ОСОБА_13/К-00006 від 27.02.2018 р.) кошти, що належать працівникові при звільненні були виплачені частинами 22.03.2018 року, середній заробіток за час затримки не нараховувався та не виплачувався.

ОСОБА_1 в суд не зявився по невідомій причині, хоча про місце та час розгляду справи повідомлений. Також від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані обставини підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення, актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДЦ 633/1187/АВ, приписом про усунення виявлених порушень № ДЦ 633/1187/АВ/П, письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в яких зазначено, що затримка відбулась в звязку з скрутним фінансовим становищем.

Тому вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених статтями 41 ч.1, 41-2 КУпАП, є доведеною.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених статтями 41 ч.1, 41-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 41-2 КУпАП, у вигляді штрафу в доход держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 401, 41 ч.1, 41-2 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених статтями 41 ч.1, 41-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 352,40 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області ОСОБА_25