АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/498/18 Головуючий у І-й інстанції - Смольняков О.О.
Справа № 203/317/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 Гудрада Агалала огли та його представника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Добролюбова, 15,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Згідно з оскаржуваною постановою, 20 січня 2018 року о 13 год. 40 хв., ОСОБА_2 в м. Дніпро по вул. Шмідта, 2 керуючи автомобілем SKODA FABIA н.з. АЕ0154ЕХ та рухаючись по вул. Шмідта зі сторони пр. ОСОБА_5 в напрямку вул. Боброва, здійснюючи розворот не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим спричинив зіткнення з автомобілем TOYOTA CAMRY, н.з. АЕ7777ВА, під керуванням ОСОБА_3, чим порушив п.10.1 ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, та ухвалити нову, якою закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Так, на думку апелянта, суд не надав належної оцінки схемі місця ДТП, яка вказує на наявність вини в діях ОСОБА_3, який порушив вимоги п.1.5, 11.4, 11.9, 14.2-б ПДР України. Поряд із цим, суд необґрунтовано залишив поза увагою його клопотання про призначення автотехнічної експертизи, взявши до увагу висновок експерта, наданий іншою стороною. При цьому, подані на вказаний висновок експерта заперечення суд проігнорував. На переконання ОСОБА_2 експерту були надані для дослідження хибні вихідні дані, його висновки суперечать дійсним обставинам справи, а тому він не міг бути врахований при ухваленні оскаржуваного рішення. Окрім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки показанням ОСОБА_3, який вказав на те, що дійсно здійснював обгін.

В запереченнях на апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілого просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що доводи апелянта про його невинуватість є надуманими, оскільки спростовуються доказами його вини, які містяться в матеріалах справи зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого, а також висновком експертного дослідження, який містить обєктивні для аналізу дані щодо траєкторії руху автомобілів та механізму настання ДТП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги, думку ОСОБА_2, який підтримав заявлені вимоги, позицію потерпілого та його представника, які проти їх задоволення заперечували, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 145203 від 20 січня 2018 року; схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_3; висновком експертного дослідження № 10.1-10.4/010-Д від 26 лютого 2018 року,

В сукупності зазначені докази підтверджують факт порушення водієм «SKODA FABIA», н.з.АЕ 0154 ЕХ, - ОСОБА_2 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRY», н.з.АЕ7777ВА, під керуванням ОСОБА_3 та спричинило пошкодження транспортних засобів, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Сумнівів щодо достовірності зазначених доказів у суду відсутні.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що висновком експертного дослідження, поряд з іншими дослідженими судом доказами, вони повністю спростовуються.

Так, зазначеним висновком встановлено, що наслідки ДТП перебувають у причинному звязку з діями ОСОБА_2, який порушуючи вимоги п. 10.1 ПДР, створив ОСОБА_3 аварійну ситуацію, змусивши таким чином останнього запобігати зіткненню.

Підстави визнати необґрунтованими зазначені висновки у колегії суддів відсутні. Докази, які б їх спростовували, а також давали підстави ставити їх під сумнів, суду апеляційної інстанції під час розгляду справи надані не були.

Окрім того, вказаним висновком визначено, що ОСОБА_3 на зустрічну трамвайну колію не виїжджав.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_2 про те, що потерпілий здійснював обгін, внаслідок чого відбулось ДТП, колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами 11.8. Правил дорожнього руху України, по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об'їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об'їзду, без виїзду на трамвайну колію.

З огляду на зазначені вимоги, підстави вважати обґрунтованими доводи апелянта у суду апеляційної інстанції відсутні. Враховуючи обставини справи, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 здійснював випередження, що Правилами дорожнього руху України не заборонено.

При цьому, спростовуючи доводи апелянта в цій частині, колегія суддів зазначає, що в разі руху потерпілого по зустрічній трамвайній колії, при здійснення ОСОБА_2 маневру розвороту, автомобілі мали б інші пошкодження, що також встановлено висновком експертного дослідження.

В силу вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З огляду на те, що водій ОСОБА_2 перед початком розвороту не переконався в безпечності маневру, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав сумніватись в обєктивності висновків суду першої інстанції щодо наявності вини в його діях.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно відсутності в його діях порушень ПДР України, на думку апеляційного суду є безпідставними.

Накладаючи стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер та наслідки вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1