Постанова

Іменем України

Справа № 712/4660/18

Провадження № 3/712/2269/18

12 червня 2018 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Рябуха Ю.В.., з участю прокурора Лисика М.А., адвоката ОСОБА_1, особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою м. Черкаси. АДРЕСА_1, судді апеляційного суду Черкаської області,

у вчиненні адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшли матеріали про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КпАП України відносно ОСОБА_2

В протоколі зазначено, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді судді апеляційного суду Черкаської області, будучи згідно підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі по тексту - Закону), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення пункту 2 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», маючи обовязок додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, порушив вимоги фінансового контролю, оскільки не задекларував у розділі 3 «Обєкти нерухомості» декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік дані про земельну ділянку за адресою: Черкаський р-н, с. Руська Поляна, вул. Малишка, 57, загальною площею 0, 147 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЧР 17-11-813, виданого 02.03.2001, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Так, ОСОБА_2, відповідно до постанови Верховної ради Української РСР № 589-ХІІ від 26.12.1999 «Про обрання суддів обласних судів Української РСР», обраний членом Черкаського обласного суду. ОСОБА_2 працює в апеляційному суді Черкаської області з січня 1991 року.

В обґрунтування зазначено, що Згідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону № 1.700-VII, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи. Перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

-щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів;

-декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону

№ 1700-VII (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з

виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище;

-повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону № 1700-VII, службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 02.03.2001 виданого громадянину України ОСОБА_2, відповідний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №777. Цей державний акт було складено у двох примірниках, з яких перший видано громадянину ОСОБА_2, а другий - зберігається у Руськополянській сільській Раді народних депутатів. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України (ред. станом на 01.01.2001), що діяв у момент набуття права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресом: Черкаський р-н, с. Руська Поляна, вул. Малишка, 57, загальною площею 0, 147 га, - «право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після одержання документа, що посвідчує це право».

Відповідно до останньої паперової декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру поданої ОСОБА_2, декларант у розділі З «Відомості про нерухоме майно» відмічає інформацію щодо наявної у нього земельної ділянки, загальною площею 1500 м2, за адресою: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Руська Поляна. Однак при поданні E-декларації дані про наявність у власності вищевказаної ділянки не відмічені.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги протоколів.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та адвокат ОСОБА_1 просили справу закрити.

ОСОБА_2 пояснив, що так дійсно, йому на праві власності належить земельна ділянка за адресом: Черкаський р-н, с. Руська Поляна, вул. Малишка, 57, загальною площею 0, 147 га, але відсутній кадастровий номер зазначеної земельної ділянки, а тому її не можливо внести в декларацію, відповідно до відповіді НаЗК від 19.03.2018 № 53-08/10471/18. Також зазначив, що оперуповноважена Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України лейтенант поліції ОСОБА_3 , здійснюючи перевірку його, як субєкта декларування, та складаючи протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, вийшла за межі своїх повноважень, та діяла по за межами діючого законодавства. Просив врахувати висновок, викладений в рішенні Верховного Суду України від 26.03.2018 по справі №800/513/17.

Заслухавши думку прокурора, особи, відносно якої складено протокол, адвоката, вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

А отже, аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Також, відповідно п. 2 розяснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_2, що у нього відсутній прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Також слід звернути увагу на те, що відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.02.2017 № 56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 р. за № 201/30069, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції». Контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами верховенства права. Контроль декларацій НАЗК здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу.

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій на підставі:

1) повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до статті 49 Закону перевіряють факт подання декларацій субєктами декларування, які в них працюють (працювали);

2) інформації, що надходить до Національного агентства від осіб, які надають допомогу щодо запобігання і протидії корупції (викривачів), стосовно можливого факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;

3) інформації, що оприлюднюється у засобах масової інформації, у мережі Інтернет та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;

4) самостійного виявлення Національним агентством факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування відповідно до даних Реєстру;

5) інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів;

6) інформації, що надходить до Національного агентства від громадських обєднань, їх членів або уповноважених представників.

У разі отримання інформації, передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

У випадку встановлення факту неподання декларації субєктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це субєкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює субєкт декларування, та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто, з урахуванням поняття «субєкт декларування», зазначений у ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», даний Порядок визначає субєктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані субєктів декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін субєктом декларування.

В протоколах про адміністративне правопорушення № 507827 оперуповноважений управління захисту економіки в Черкаській області ДЗЕ Національної поліції України зазначив, що склав протоколи з додержанням вимог ст.ст. 256 КУпАП, що дає йому право на це, та в подальшому направити справу для розгляду в суд.

В рапорті від 23.02.2018 оперуповноваженої Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України лейтенант поліції ОСОБА_3 вказала, що нею на виконання Програми забезпечення правопорядку, запобігання і протидії корупції в Черкаській області на 2016-2020 роки, затвердженої рішенням обласної ради №4-6V/II від 25.03.2016 під час здійснення моніторингу та аналізу щодо можливих фактів порушень ст.46,46,52ЗК «Про запобігання корупції» встановлено, що ОСОБА_2 порушив вимоги фінансового контролю.

Але будь-які органи (юридичні особи), Національної поліції України, до субєктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані субєктів декларування не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції. Посадовці Національної поліції, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, субєктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений субєкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення. Але усі обовязкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію та не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, тільки НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Розділом 5 п.9 Рішення від 11.08.2016 №2 Національного агентства з питань запобігання корупції «Про затвердження Порядку проведення перевірок Національним агентством з питань запобігання корупції» встановлено, що за результатами перевірки уповноважена особа Національного агентства або керівник комісії відповідно до компетенції приймає одне або декілька з таких рішень: щодо підготовки проекту припису стосовно усунення порушення законодавства, проведення службового розслідування, притягнення винної особи до відповідальності; щодо підготовки проекту висновку стосовно наявності ознак корупційного правопорушення або правопорушення, повязаного з корупцією, для направлення його спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції; щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 172-4-172-9, 188-46, 212-15, 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення; щодо підготовки звернення до суду із позовом (заявою) стосовно визнання незаконними нормативно-правових актів, індивідуальних рішень, виданих (прийнятих) з порушенням встановлених Законом України «Про запобігання корупції» вимог та обмежень, визнання недійсними правочинів, укладених внаслідок вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення; щодо підготовки звернення до суду з позовом про встановлення відповідних фактів, які свідчать про те, що кошти, виділені з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичної партії, використані політичною партією на фінансування її участі у відповідних виборах або на цілі, не повязані із здійсненням її статутної діяльності відповідно до Закону України «Про політичні партії в Україні».

Розділом 6 п.2 зазначеного рішення визначено, що За результатами розгляду Національне агентство може прийняти рішення про:внесення припису;направлення висновку щодо наявності ознак корупційного правопорушення або правопорушення, повязаного з корупцією, спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції;направлення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів до суду;звернення до суду із позовом (заявою) щодо визнання незаконними нормативно-правових актів, індивідуальних рішень, виданих (прийнятих) з порушенням встановлених Законом України «Про запобігання корупції» вимог та обмежень, визнання недійсними правочинів, укладених внаслідок вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення; звернення до суду з позовом про встановлення відповідних фактів, які свідчать про те, що кошти, виділені з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичної партії, використані політичною партією на фінансування її участі у відповідних виборах або на цілі, не повязані із здійсненням її статутної діяльності відповідно до Закону України «Про політичні партії в Україні».У разі встановлення під час перевірки відсутності фактів порушень вимог антикорупційного законодавства чи законодавства про фінансування політичних партій викладена в акті перевірки інформація приймається Національним агентством до відома та врахування в роботі. Акт перевірки з відповідними матеріалами зберігаються в структурному підрозділі Національного агентства, якому доручено проведення перевірки. Рішення Національного агентства за результатами перевірки може бути оскаржено обєктом перевірки у встановленому законодавством порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб»єктом декларування у декларації належить до виключної компетенції Національного агентства з питань корупції.

Таким чином, посадові особи правоохоронних органів здійснюючи перевірку особи, як субєкта декларування, та складаючи протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, виходять за межі своїх повноважень, та діють по за межами діючого законодавства.

Такий висновок викладена і в рішенні Верховного Суду України від 26.03.2018, справа №800/513/17, яке відповідно до ч.6 ст.13Закону України « Про судоустрій і статус суддів» враховується іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_2 слід закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 284 КпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КпАП України закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя