ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1195/18

08 червня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, ІН НОМЕР_1, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2018 року у м.Костопіль Рівненської області по вул.1-го Травня 31 відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, державним виконавцем Костопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, складено протокол №50 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим порушив вимоги ст.71 Закону України "Про виконавче провадження". Такі дії ОСОБА_2 попередньо кваліфіковані за ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов'язковою.

Будь-яких письмових пояснень чи заперечень від ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази у справі, а саме протокол про адміністративне правопорушення №50 від 17.05.2018 року та додані до нього докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, судом встановлено наступне.

Згідно виконавчого листа виданого 12.11.2008 року Костопільським районним судом Рівненської області по справі №2-962 2008р., з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 210 грн. щомісячно, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі по 170 грн. на кожну дитину, щомісячно.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 07.05.2009 року.

Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів ОСОБА_2 має непогашену заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 62460 грн., що значно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Наявність рухомого чи нерухомого майна, а також грошові кошти за рахунок яких можна було б провести погашення заборгованості у примусовому порядку, не встановлено.

Відповідно до ч.12 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_2 не оспорювався.

З метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, що є необхідним для його виправлення.

Відповідно до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави становить 352,40 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.4 Закону України "Про судовий збір", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт тривалістю 120 /ста двадцяти/ годин.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 352 /триста п'ятдесят дві/ грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_1