Справа №-613/1257/18 Провадження №-3/613/516/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Шалімова Д.В., за участю секретаря Герасимюк Л.А., прокурора Кривошеї Я.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого ФОП «Лобойко», депутата Богодухівської районної ради Богодухівського району Харківської області VII скликання,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 398 від 22 вересня 2018 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно вказаного вище протоколу, ОСОБА_1, будучи депутатом Богодухівської районної ради поточного VII скликання, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, тобто вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність щорічно до 1 квітня подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, у зазначений період часу декларацію не подав, а подав лише 03 квітня 2018 року, чим порушив вимоги щодо фінансового контролю, які передбачені ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення він не згоден. Пояснив, що з ранку 22 березня 2018 року він переглянув заповнену ним Е-декларацію та натиснув «Подати документ», будучи при цьому впевненим, що декларацію ним успішно подано. Проте, 02 квітня 2018 року товариш запитав, чи він подав свою декларацію, оскільки не побачив її на сайті НАЗК. Цього ж дня він зайшов на сайт, та на всякий випадок знову натиснув «Подати документ», дану операцію він повторив також наступного дня, після чого йому прийшло оповіщення про те, що декларація успішно подана. Доповнив, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення у нього не було, та заповнену Е-декларацію ним було подано в строк, а саме 22 березня 2018 року. Причини того, чому його декларація не була відправлена до 1 квітня, йому не відомо, оскільки він не є фахівцем в галузі компютерних технологій.

Прокурор в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією підтримав, просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_1 подав Е-декларацію за 2017 рік після 01 квітня 2018 року, а саме 03 квітня 2018 року.

Суд, заслухавши пояснення прокурора та ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого:

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року, корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Як вбачається з листа НАЗК від 05 грудня 2018 року, ОСОБА_1 22 березня 2018 року було заповнено/переглянуто розділи Декларації та натиснуто кнопку «Подати документ». Тобто, ОСОБА_1 своєчасно, в термін до 01 квітня 2018 року заповнив Декларацію та вчинив всі необхідні дії, щодо своєчасного її подання. Технічних причин, з яких декларація не була успішно подана, судом під час розгляду адміністративного матеріалу не встановлено.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачено, що відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту ч. 1ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті З цього Закону, зобовязані щорічно подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідності. Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, про відсутність в діяї ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останній, будучи депутатом Богодухівської районної ради Богодухівського району Харківської області VII скликання в строк до 01 квітня 2018 року, а саме 22 березня 2018 року заповнив Е-Декларацію за 2017 рік та натиснув кнопку «Подати документ». При цьому, після того, як ОСОБА_1 стало відомо про відсутність зазначеної декларації в Єдиному державному реєстрі декларацій, останній повторно її подав.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що уповноваженими особами Управління захисту економіки в Харківській області не надано до суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 діяв умисно та усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок фінансового контролю, а тому провадження по справі підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. 9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В накладенні у відношенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - відмовити, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя