Справа № 428/1940/18
Провадження № 33/782/102/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» червня 2018 року м.Сєвєродонецьк

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області Руденко В.В., за участю:

особи, що притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 лютого 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця за контрактом в/ч НОМЕР_1 прапорщика ЗСУ, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

В с т а н о в и в :

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 лютого 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 (сім) діб.

Згідно постанови суду 23 січня 2018 року ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , не з`явився вчасно без поважних причин на службу після відпустки, в умовах особливого періоду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує на порушення судом під час розгляду справи та винесення постанови вимог ст.268 КУпАП України, оскільки справу було розглянуто без його участі та належного повідомлення про дату та час судового розгляду, він був позбавлений можливості знайомитися з матеріалами справи, можливості давати пояснення та надавати суду відповідні докази, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, а також оскаржити постанову по справі.

Зазначає, що він був позбавлений права на оскарження в установлений законом строк та в установленому законом порядку постанови, оскільки в супереч вимогам ч.1 ст.285 КУпАП України, постанова не була йому направлена протягом трьох днів після її винесення та оголошення. Вказана постанова судом була направлена на його адресу лише 25.04.2018р. та отримана ним згідно інформації Центру поштового зв`язку № 6 від 11.05.2018 року лише 05.05.2018 року.

Крім того, апелянт зазначає, що суд при розгляді адміністративної справи абсолютно формально та однобічно дійшов висновку, щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, оскільки в січні місяці 2018 року він взагалі не перебував у відпустці, а тому факт невчасного з`явлення на службу в військову частину НОМЕР_1 після відпустки взагалі не мав місця. Будь-які документи підтверджуючі його перебування у відпустці в січні місяці 2018 року, в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Перевіряючи заяву апелянта щодо причин пропуску ним строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником…протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з ч.1 ст.277-2 цього Кодексу повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Однак вказаних вимог закону суд не дотримався, оскільки перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу відносно ОСОБА_1 без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями (а.с.19) справа надійшла до Сєвєродонецького міського суду Луганської області 23.02.2018 року, була розподілена головуючому судді Макаренко І.Г. та справу одразу було призначено до судового розгляду на 26.02.2018 року, тобто без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

Окрім того, копія постанови суду була направлена ОСОБА_1 поштою за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_3 та яку отримав лише 05 травня 2018 року, що підтверджується повідомленням «Укрпошта» (а.с.33). Сама апеляційна скарга направлена ОСОБА_1 до місцевого суду поштою 15 травня 2018 року (а.с.35), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи клопотання апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне скарження та вважає за можливе поновити цей строк.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарзі у повному обсязі та наполягала на її задоволенні, дослідивши матеріалі справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із положеннями статті 252 цього Кодексу орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд першої інстанції розглянув справу всупереч вимогам ст.268 КУпАП, без виклику особи, яка притягається до відповідальності, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист, та виніс постанову з порушеннями вимог статей 252, 280, 283 цього Кодексу, не дослідивши належним чином матеріали справи та не давши належної оцінки наявним доказам.

Зокрема, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 23 січня 2018 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , він не з`явився вчасно без поважних причин на службу після відпустки, в умовах особливого періоду.

Однак з такими висновками суду не може погодитися суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно диспозиції ч.4 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
За змістом частини першої вказаної статті адміністративна відповідальність передбачена за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
За змістом частини третьої вказаної статті адміністративна відповідальність передбачена за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Між тим, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення №7 від 24.01.2018 року (а.с.3), обставинами правопорушення за ч.4 ст.172-11 КУпАП є неповернення військовослужбовця прапорщика ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 . При цьому в протоколі взагалі не зазначено за яких обставин, перелічених у частинах першій та третій статті 172-11 КУпАП, ОСОБА_1 не повернувся до військової частини та чи вчинені ці дії в умовах особливого періоду.
При цьому висновки суду про те, що ОСОБА_1 не з`явився вчасно без поважних причин на службу після відпустки, в умовах особливого періоду, є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що 23 січня 2018 року він разом з іншим військовослужбовцем ОСОБА_3 був у звільненні у м.Сєвєродонецьк та мав повернутися до військової частини не пізніше 22.00 години. Приблизно о 20.00 годині вони повернулися до військової частини, але про це не повідомили чергового та лише о 04.00 годині 24 січня 2018 року він повідомив свого командира про повернення. Стверджував, що у січні місяці 2018 року він взагалі не знаходився у відпустці, а тому вважає, що в його діях не може бути складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, за цей проступок його покарали у дисциплінарному порядку, позбавивши його премії.

Як вбачається з наявною в матеріалах справи доповіді про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 командира ВЧ майора ОСОБА_4 від 21.01.2018 року (а.с.4-5, 6-7), 23 січня 2018 року прапорщик ОСОБА_1 та молодший сержант ОСОБА_3 , повернувшись зі звільнення, не доповіли черговому по протитанковому дивізіону в/ч НОМЕР_2 про своє повернення.

Згідно наданої ОСОБА_1 апеляційному суду довідки т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 , прапорщик ОСОБА_1 в період з 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року не перебував у відпустці та знаходився в складі військової частини в зоні виконання завдань в АТО на території Луганської області.

Наведене свідчить про те, що в діях військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуального законодавства щодо забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 лютого 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 та п.1 ч.1 ст.247 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, з накладенням на нього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком 7 діб скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-11 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ В.В. РУДЕНКО