АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №33/796/1500/2018 Постанова винесена суддею Шапутько С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1, за участю захисників ОСОБА_2 - адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6, розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 331124, за яким 31 травня 2016 року о 16 год. 26 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1, розпочав рух на дозволяючий сигнал світлофора, при цьому не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки, здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2, що завершував маневр, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 16.5 ПДР України.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, оскільки його вина у порушенні Правил дорожнього руху не доведена.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки потерпілий ОСОБА_5 або його представник не були присутні під час розгляду справи, а постанова суду від 28.07.2017 року була відсутня у Єдиному реєстрі судових рішень, тому дізнатись про її існування або з нею ознайомитись до моменту отримання, у потерпілого не було фізичної можливості. При цьому, про прийняте рішення та оскаржувану постанову потерпілому стало відомо лише 28.02.2018 року, після того, як на чергове звернення до суду із метою отримання інформації про дату наступного засідання по справі, йому було повідомлено про прийняте по справі рішення та вручено копію цієї постанови.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 просив прийняти до розгляду його апеляційну скаргу, поновивши строк на її подачу. При цьому, посилався на те, що справа щодо ОСОБА_5 вже розглянута апеляційним судом і прийнято рішення про закриття справи за відсутністю складу правопорушення. Проте, на той період часу представники ОСОБА_2 стверджували, що справа відносно ОСОБА_2 ще не розглянута, а їх до суду не викликали, але фактично на наступний день після прийняття рішення апеляційним судом, суд першої інстанції прийняв рішення по даній справі. При цьому він неодноразово звертався до суду з приводу надання інформації щодо розгляду справи, але йому нічого не повідомляли, і коли він прийшов до суду 28.02.2018 року, йому повідомили, що вже прийнято рішення.

Також зазначив, що письмових доказів його звернення до суду не має, так як він не був допущений до участі в справі щодо ОСОБА_2, а лише приймав участь у справі щодо ОСОБА_5, і йому навіть не надавали будь-якої інформації щодо розгляду справи, а суддя Шапутько С.В. сказала, що коли вони знайдуть справу, тоді і буде з ними розмовляти. Тому строк на оскарження слід рахувати з часу отримання ним копії судового рішення - з 28.02.2018 року.

Захисники ОСОБА_2 - адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо клопотанняадвоката ОСОБА_6про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що в клопотанні не наведено поважних причин, з яких представник або сам ОСОБА_5 не могли своєчасно подати апеляційну скаргу. До того ж, ОСОБА_5 та його захисник особисто приймали участь у розгляді справи судом першої інстанції, про що є багато доказів в матеріалах справи, а саме - повідомлення їх про судові засідання.

Крім того, будучи обізнаним про те, що судом першої інстанції розглядається справа, ні ОСОБА_5, ні його захисник жодного разу не звернулися з письмовим зверненням щодо повідомлення про дату судового засідання або результати розгляду справи, або видачу рішення. При цьому, представник не наводить жодної обставини на підтвердження того, що з моменту винесення рішення до його звернення з апеляційною скаргою він не мав можливості звернутися з апеляційною скаргою з повідомленням про причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а більш того, отримавши копію рішення суду 28.02.2018 року, представником пропущений строк подачі апеляційної скарги навіть від цієї дати.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_2 - адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Постанова судді Печерського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_2 була винесена 28 липня 2017 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_6 подав лише 07.03.2018 року, згідно поштового штампу, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з постанови Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року, ОСОБА_5 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, але повідомлявся про день, час та місце судового розгляду, шляхом направлення повідомлення про виклик в судове засідання поштою (а.с. 76).

При цьому з матеріалів справи слідує, що дана справа тривалий час перебувала в провадженні районного суду - з 08.06.2016 року і як ОСОБА_5, так і представники приймали участь в судових засіданнях та саме за клопотанням його представника судом було призначено у справі авто-технічну експертизу, після надходження висновку якої до суду справа і була призначена до розгляду на 28 липня 2017 року, коли й прийнято оскаржуване рішення.

Між тим, адвокат ОСОБА_6, з яким ОСОБА_5 14.09.2017 року уклав договір-доручення про надання правової допомоги, отримав копію оскаржуваної постанови суду лише 28.02.2018 року, про що в матеріалах справи міститься розписка (а.с. 80).

Отже, наведені обставини вказують на те, що ОСОБА_5, будучи обізнаним про перебування у провадженні Печерського районного суду м. Києва справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, не поцікавився ні станом, ні наслідками її розгляду.

При цьому, доводи адвоката ОСОБА_6, наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року.

Так, доводи адвоката ОСОБА_6 про неповідомлення ОСОБА_5 та його представника, на їх неодноразові звернення до суду про розгляд справи та про прийняте рішення та не направлення копії постанови, яка також була відсутня і в Єдиному реєстрі судових рішень, не можуть бути визнані достатнім обґрунтуванням поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки адвокатом не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5, будучи обізнаним про перебування у провадженні Печерського районного суду м. Києва справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, а також і сам адвокат ОСОБА_6, уклавши 14.09.2017 року з ОСОБА_5 договір-доручення про надання правової допомоги за фактом ДТП, яка мала місце 31.05.2016 року, були позбавлені можливості дізнатись про наслідки розгляду справи раніше, ніж 28.02.2018 року, а також відповідно своєчасно подати апеляційну скаргу.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення &q?и ;Пономарьов проти України&qu щ;).

Натомість, як вказувалось вище, матеріали справи не свідчать, що ОСОБА_7 та його представником вживались заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, зі змісту апеляційної скарги не вбачається поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 28.07.2017 року, у тому числі за такий значний період часу, а ненаправлення ОСОБА_7 копії судового рішення, за вищевикладених обставин, не може бути визнано безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення представнику потерпілого ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути представнику потерпілого ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити представнику потерпілого ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2

Апеляційну скаргу повернути представнику потерпілого ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.