Провадження № 3/761/6857/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м.Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Головчак Мар'ян Михайлович, за участю прокурора Кіч О.М., захисника ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, особи, відносно якої складений адміністративний протокол ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Національного агенства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює на посаді головного спеціаліста відділу управління майном та охорони праці управління з питань управління майном та контролю за його використанням секретаріату Вищої ради правосуддя, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу управління майном та охорони праці управління з питань управління майном та контролю за його використанням секретаріату Вищої ради правосуддя, будучи державним службовцем п'ятого рангу, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини першої статті 45 Закону, а також рішення Національного агентства від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в ]Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами), рішення Національного агентства від 10.06.2016 Х2 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов5язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_3 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_3 та його захисник просили закрити провадження по справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки декларацію він почав заповнювати з лютого 2017 року, тобто вчасно. Після чого, на екрані компьютера було зазначено, що він вдало подав декларацію.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_3 заповнював декларацію на робочому місці, після чого йому прийшло повідомлення, що щорічна декларація вдало подана.

Суд, вислухавши думку прокурора, особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення не доведена і справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 ознак правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.

Як ОСОБА_3 зазначив, що 12 лютого 2018 року ним було заповнено декларацію за 2017 рік та здійснено всі, на його думку, необхідні дії для подання даної декларації. З огляду на відсутність достатнього досвіду роботи з офіційним веб-сайтом НАЗК та Єдиним державним реєстром декларацій осіб ОСОБА_3 був впевнений, що декларація за 2017 рік була подана саме 12 лютого 2018 року.

Також, відповідно до рішення Національного агентства запобігання корупції від 04 квітня 2017 року № 124 «Про визначення поважної причини несвоєчасного подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визнано поважною причиною несвоєчасного подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення.

На переконання суду, дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб'єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Цією ж статтею Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд приходить до висновку що в даному випадку відсутня суб'єктивна сторона інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 виконав всі дії, які дозволяла йому вчинити електронна система з метою подання електронної декларації, та враховуючи обставини, що мали місце під час спроб подачі декларації, суд не вбачає в діях ОСОБА_3. ознак корупційного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КупАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях особи.

На підставі викладеного, керуючись статтями, 172-6, 247, 268 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції», ЗУ «Про державну службу», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях особи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, та особою, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Головчак М.М.