Номер провадження: 33/785/367/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарях судового засідання Тьосовій Я.В., Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 09.12.2017 року о 03.40 годині він керував автомобілем НОМЕР_1, біля буд.55г по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови ОСОБА_2 вказує, що не перебував у стані наркотичного сп'яніння, натомість у нього був епілептичний напад, внаслідок чого його було доставлено до КУ "Міська клінічна лікарня №1". Від проходження огляду він не відмовлявся та, навпаки, до втрати свідомості наполягав на такому огляді, однак працівники поліції не виконали його вимог та після втрати ним свідомості залишили його непритомного на вулиці, де його знайшли люди та викликали швидку допомогу.

Також апелянт зазначає, що працівниками патрульної поліції був порушений порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки у матеріалах справі відсутнє направлення на проходження такого огляду у закладі охорони здоров'я.

Крім того, на думку ОСОБА_2, письмові пояснення свідків щодо виявлених у нього знак наркотичного сп'яніння не узгоджуються з відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на вищевказані обставини, чим допустив неповноту і однобічність розгляду справи, не викликав та не допитав свідків, не витребував та не дослідив відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративе правопорушення щодо ОСОБА_2 в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке вимогам закону не відповідає, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №001231 від 09.12.2017 р., ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 09.12.2017 року о 03.40 годині він керував автомобілем НОМЕР_1, біля буд. 55г по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків (а. с. 3).

Однак, зазначене обвинувачення не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, апеляційним судом допитано в судовому засіданні інспекторів УПП у м. Одеси ДПП ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Допитаний ОСОБА_4 пояснив, що 09.12.2017 р. він разом з ОСОБА_5 під час несення службових обовязків побачили, що водій автомобіля НОМЕР_1, біля буд. 55г по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі скоїв порушення ПДР України. На їх вимогу водій вказаного автомобіля зупинився. Під час встановлення особи водія вищевказаного автомобіля, ОСОБА_2, у останнього стався напад, який саме ОСОБА_4 пояснити не зміг, лише зазначив, що у водія були судоми. В звязку з цим поліцейськими була викликана карета швидкої медичної допомоги, але поки швидка приїхала, у ОСОБА_2 напад припинився. Медичні працівники оглянули ОСОБА_2, запропонували йому надати допомогу в медичному закладі, але останній відмовився. Після чого карета швидкої медичної допомоги поїхала з місця події. Через деякий час у ОСОБА_2 стався другий напад. В звязку з чим працівники поліції знову викликали карету швидкої медичної допомоги. Однак, поки приїхала швидка у ОСОБА_2 напад припинився. Після того як карета швидкої медичної допомоги поїхала, працівники поліції склали відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом керування транспортним засобом в стані наркотичного спяніння та відмови від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох понятих.

При цьому, ОСОБА_4 зазначив, що висновок про знаходження ОСОБА_2 в стані наркотичного спяніння зробив самостійно, так як у ОСОБА_2 були наявні порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Після складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, останній пішов у невідомому для поліцейських напрямку, а автомобільНОМЕР_1 евакуйовано на штраф-майданчик.

При цьому, ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції не зміг пояснити чому в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_2 відсутні будь-які докази того, що його автомобіль НОМЕР_1 працівниками поліції евакуйовано на шраф-майданчик.

На вказане питання ОСОБА_4 лише відповів, що дані по цьому факту повинні знаходитися в черговій частині УПП у м. Одеси ДПП.

Також, ОСОБА_4 не зміг пояснити чому поліцейські не вжили ніяких заходів щоб допомогти ОСОБА_2 у якого на їх очах стався два рази напад.

Крім цього, ОСОБА_4 не надав конкретної відповіді на питання чому в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження в медичному закладі огляду на стан спяніння, та, чому в поясненнях ОСОБА_6 та ОСОБА_7, запрошених в якості свідків поліцейськими, відсутні їх повні дані, а саме номери їх мобільних телефонів.

Допитаний ОСОБА_5 надав аналогічні показання.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що в нього 09.12.2017 року о 03.40 годині під час керування автомобілем НОМЕР_1, біля буд. 55г по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі, стався епілептичний напад внаслідок перенесеної ним в минулому травми голови.

Також, ОСОБА_2 зазначив, що від проходження медичного огляду на стан спяніння він не відмовлявся, а навпаки сам наполягав на цьому.

Крім цього, ОСОБА_2 показав, що працівниками поліції не було надано йому жодної допомоги, того ж дня, о 5 годині ранку він потрапив в лікарню в безсвідомому стані, де знаходився два дні як невідома особа.

Вказані доводи апелянта підтверджуються матеріалами справи, а саме: виписним епікризом №14703 (а. с. 10) та випискою з медичної карти №13337 стаціонарного хворого (а. с. 14).

Так, згідно виписного епікризу №14703, ОСОБА_2 знаходився в МКЛ №1 з 09.12.2017 р. о 05.05 год. по 11.12.2017 р.

Діагноз: забиття мяких тканин, садна обличчя, енцефалопатія змішаного ґенезу, судомний синдром.

Скарги не предявляє в звязку з важкістю стану.

Анамнез: доставлений з вул. Чорноморська дорога, 47, обставини події невідомі.

Під час надходження: стан крайнє важкий. Свідомість сопор. Повторні судомні напади.

Відповідно до виписки з медичної картки, ОСОБА_2 в період з 11.12.2017 р. по 26.12.2017 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КМ «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» із діагнозом: стан після генералізованого епіприступу (19.03.16 р.), наслідки повторних ЗЧМТ, струсів мозку в виді постравматичної епілепсії, енцефалопатії І-ІІ ст, помірний цефалічний, вертигенозний, астенічний, остеохондроз грудного відділу хребта, дископатія ТН4-ТН7, спонділез, S подібний сколіоз, полірадикулярний синдром в стадії неповної ремісії.

Також, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що поліцейськими порушено ряд вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція).

Так, п. 8 р. ІІ зазначеної Інструкції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Однак, в матеріалах справи відносно ОСОБА_2 відсутні будь-які направлення останнього на огляд в медичний заклад з метою встановлення стану спяніння.

Також, п. п. 2 п. 4 р. І Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення лише зазначено, що зіниці ОСОБА_2 не реагують на світло (а. с. 3).

Крім цього, згідно п. 6 р. ІІ Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Однак, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, неупередженість свідків відмови ОСОБА_2, а також перевірки взагалі особистостей зазначених свідків, так як гідно пояснень вказаних свідків, один з них проживає в м. Очаків, а інший в Білгород-Дністровському районі, Одеської області, при цьому повне місце проживання свідка з Білгород-Дністровського району вказано нерозбірливо, а номери мобільних телефонів свідків не зазначені (а. с. 4, 5).

Також, згідно відповіді начальника УПП у м. Одеси ДПП відеофіксація адміністративного правопорушення за участі ОСОБА_2 поліцейськими не здійснювалась.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_2

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв'язку з чим вважає за необхідне її задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 247, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8