Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1923/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 вересня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як встановлено постановою судді, 14.02.2018 року о 17 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Бальзака, 12 водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року, звільнити його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, а саме ТОВ «НАШНЕТ» 02232, м. Київ, пр-т Маяковського, 73-а.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що не заперечуючи своєї вини та каючись у скоєному, він марно просив суд взяти до уваги документи, що надійшли до суду 27.04.2018 року, а саме довідку-заяву з підприємства, де він працює та його клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ТОВ «НАШНЕТ».

Як зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, суддя навіть формально не вказує в оскаржуваній постанові на те, що, згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховує характер пред'явленого правопорушення та відомості про особу правопорушника, хоча в своєму письмовому зверненні до суду, він просив зазначити, що раніше до відповідальності не притягувався, кається, вину усвідомив, за місцем роботи характеризується позитивно.

Крім цього, апелянт просить звернути увагу на те, що автомобіль ним використовується в робочих цілях і позбавлення його права керування ним, поставить його і сім'ю в дуже скрутне становище, а іншого способу заробітку він не має.

На думку апелянта, з урахуванням щирого розкаяння, враховуючи дані про особу правопорушника, не притягнення порушника до адміністративної відповідальності, наявності на утриманні дітей або хворих батьків та наявності водійського посвідчення, як засобу єдиного доходу, що дозволяє утримувати сім'ю, позитивної характеристики за місцем роботи і клопотання трудового колективу, суди досить часто передають справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудових колективів, застосовуючи таким чином до порушника міру громадського впливу, замість встановлених ст. 130 КУпАП санкцій.

У зв'язку з викладеним, апелянт просить врахувати його каяття у скоєному, усвідомлення своєї провини, позитивні характеристики та відсутності повторності правопорушення та звільнити його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу, а саме ТОВ «НАШНЕТ», скасувавши оскаржувану постанову.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримку поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_2, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими поясненнями свідків, у присутності яких ОСОБА_2, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Більш того, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2 до Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року та його апеляційної скарги, останній повністю визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та щиро кається у скоєному.

У зв'язку з цим, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_2про те, що він визнав свою вину у скоєному та щиро покаявся, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується по роботі, а наявність у нього водійського посвідчення на право керування транспортним засобом є єдиним засобом отримання доходу для утримання себе та членів сім'ї, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваної постанови та звільнення порушника від адміністративної відповідальності, з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу, відповідно до вимог ст. 21 КУпАП, з огляду на таке.

По-перше, додані до апеляційної скарги документи, в тому числі довідка-заява ТОВ «НАШНЕТ», не дозволяють зробити висновок про те, що, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

По-друге, як вбачається з характеристики ОСОБА_2, яку він надав безпосередньо в суді апеляційної інстанції, останній у 2007 році отримав середньо-спеціальну освіту закінчивши КПБЛ № 27 за спеціальністю «слюсар з ремонту автомобілів», неодружений, дітей не має, в 2008 році був прийнятий на роботу в ТОВ «НАШНЕТ» і по теперішній час працює на посаді «монтажник зв'язку - кабельник».

Вказані дані про особу правопорушника спростовують доводи його апеляційної скарги про те, що наявність у нього водійського посвідчення є не лише умовою збереження місця його роботи, а й єдиним засобом отримання доходу з урахуванням отриманої ним спеціальної освіти.

За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Таран Н.Г.