пр. № 3/759/5039/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г.,

за участю захисника Харченка С.В.,

особи, яка притягається до адміністривної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 за адресою:АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 15.07.2018 року о 09 годині 50 хвилин, рухаючись в м. Києві по просп. А. Паладіна, буд. 16, в автомобілі «Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: вираження тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Вказав, що поліцейський в присутності двох свідків запропонував пройти огляд у лікаря нарколога для підтвердження стану здоров'я. ОСОБА_2 не зрозумів фразу поліцейського.

Захисник Харченко С.В., зазначав, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_2 не відмовлявся. Обвинувачення зазначене в протоколі є нечітким та незрозумілим. Поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини ОСОБА_2 Також додав, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я. Показання свідків не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів.

Вислушавши пояснення ОСОБА_2, захисника Харченка С.В., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, який було підписано свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підтвердження того, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, даними письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, даними запису нагрудної камери (відеореєстратора АА 00309) працівника патрульної поліції згідно яких записом зафіксовано, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд у лікаря нарколога в КМКЛ "Соціотерапія", що в м. Києві по вул. Визволителів 6, за наявності відповідних ознак, ОСОБА_2 відмовився.

Не заслуговують уваги твердження захисника про недопустимість протоколу складеного відносно ОСОБА_2, оскільки дослідженням змісту протоколу встановлено, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

А в цілому позицію ОСОБА_2 та його захисника суд вважає такою, що протирічить встановленим обставинам, спростовується сукупністю належних та допустимих доказів та свідчить про намагання ОСОБА_2 уникнути адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння за наявності ознак такого сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно зпостановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 тап. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Суд вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 складено за фактом його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння на вимогу працівника поліції, підставою якої стало виявлення у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння, передбачених Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, що в свою чергу, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Л.Г. Косик