Провадження № 33/792/261/18
Справа № 686/2100/18 Головуючий в 1-й інстанції Данькова С. О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 19.01.2018 року о 02 год. 06 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Проспект Миру, 92 керував транспортним засобом марки "Volkswagen Caddy" номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з рота, порушення мови, порушення координації рухів) та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2018 року, скасувати її та закрити провадження у справі.

Аргументує свої вимоги тим, що він був присутній у суді 15.02.2018 року, тоді ж написав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що бажав мати захисника, яку написав в судовому засіданні в присутності судді приблизно о 10 годині, та подав довідку з Хмельницького наркологічного диспансеру від 19.01.2018 року про відсутність в його організмі алкоголю станом на 3 год. 35 хв. Копію судового рішення отримав лише 17 квітня 2018 року, про що зазначено в матеріалах справи, в звязку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропустив з поважних причин.

Крім того, звертає увагу, що від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився через відсутність сертифікованого приладу «Драгер», через це він негайно, після складання протоколу, сам добровільно поїхав в Хмельницький наркологічний диспансер і пройшов огляд на стан спяніння.

Вважає, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан спяніння, у звязку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини.

Також, звертає увагу і на ту обставину, що його не відсторонили працівники поліції від керування транспортним засобом.

Провівши апеляційний розгляд справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Місцевий суд, в порушення вище вказаних вимог закону, копію судового рішення своєчасно ОСОБА_1 не надіслав.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

З врахуванням того, що копію судового рішення, яке він оскаржує, апелянт отримав лише 17 квітня 2018 року, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2018 року та вважає за необхідне його поновити.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №153198 від 19.01.2018 року зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного спяніння, який відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.1).

Підставою проведення огляду водія ОСОБА_1 згідно акту огляду стало виявлення працівниками поліції ознак алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, порушення мови та координації рухів (а.с.2).

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичній установі, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3,4).

Дані відеозапису з нагрудних камер інспекторів поліції, досліджені в апеляційному суді, достатньо повно відображають обставини зазначені в адмінпротоколі та поясненнях свідків, узгоджуються з ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи (а.с.7).

З врахуванням того, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння є порушенням вимог п.2.5 ПДР України, а також однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, дії ОСОБА_1 кваліфіковані судом правильно.

Порушень, на які в своїй апеляційній скарзі посилається ОСОБА_1, а саме: порушення права на захист, порядку фіксування та складання адмінматеріалів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судом апеляційної інстанції не виявлено, а тому доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, так як спростовуються наступним.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях неодноразово констатував те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі (справа "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства").

Таке правове поле, зокрема яке регулює порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння, визначене та закріплене у ст.266 КУпАП, Постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, дії працівника поліції перебували у правовому полі, визначеному національним законодавством, адже матеріали провадження містять як акт огляду водія на стан спяніння, пояснення свідків, у присутності яких пропонувалось водію пройти огляд, так і дані відеореєстратора фіксації події.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозапису, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Із змісту даного протоколу вбачається інкримінування ОСОБА_1 порушення ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, які зобовязують водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, відмова від проходження якого є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, формулювання автором адмінпротоколу суті адміністративного правопорушення із зазначенням тези «відмова водія від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку», не свідчить про незрозумілість чи неконкретність суті інкримінованого особі адміністративного правопорушення, адже повністю охоплюється диспозицією ст.130 КУпАП.

З відеозапису та пояснень свідків вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 роз'яснені його процесуальні права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, що спростовує доводи апелянта в цій частині про необізнаність з процесуальними правами.

Обізнаний ОСОБА_1 був і з датами розгляду справи в суді, що підтверджується його особистими підписами в адмінпротоколі та судовій розписці про вручення повістки (а.с.1,11), недовіряти яким у апеляційного суду підстав немає.

Відповідно до відповіді керівника апарату Хмельницького міськрайонного суду на запит апеляційного суду, клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи подано до загальної канцелярії місцевого суду та зареєстровано в автоматизованій системі документообігу «Д-3» о 14 годині 07 хвилин 15 лютого 2018 року, тобто уже після розгляду справи судом, який відбувся об 11 годині 15 лютого 2018 року.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 на розгляд справи без поважних на те причин, та відсутність від останнього клопотань про відкладення судового засідання, поданих до початку судового розгляду, давало право місцевому суду розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та прийняти відповідне судове рішення.

Відповідно до п.4 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Разом з тим, жодних вимог про надання вказаних вище документів на ознайомлення від ОСОБА_1 працівникам поліції не поступало, підтвердженням чого є данні відеозапису фіксації події та пояснення свідків (а.с.7).

Відмова водія від проходження огляду на стан спяніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичній установі, не вимагала від працівників поліції оформлення направлення водія на проходження огляду до найближчого закладу охорони здоровя, як про це стверджується в апеляційній скарзі.

Відповідно до змісту адмінпротоколу у ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи водія, а згідно розписки від 19.01.2018 року транспортний засіб ОСОБА_1 переданий за зберігання ОСОБА_5 (а.с.5).

Таким чином, всупереч доводам апелянта, матеріали провадження містять достатньо доказів, які вказують на відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння.

Що стосується довідки з Хмельницького наркологічного диспансеру від 19.01.2018 року, на яку покликається апелянт, про те, що станом на 3 годину 35 хвилин ОСОБА_1 перебував у тверезому стані, то вона апеляційним судом до уваги не приймається, оскільки такий огляд правопорушник пройшов самостійно, без присутності поліцейських. Крім того останньому інкримінується відмова від проходження огляду на стан спяніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичній установі, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Оцінка наведених доказів у справі в їх сукупності об'єктивно підтверджує правильність висновків суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що виразилося у його відмові на вимогу інспектора патрульної поліції пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 за вчинення даного правопорушення накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2018 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_6