Справа № 152/1671/18
Провадження №3/152/705/18
ПОСТАНОВА

іменем України

20 грудня 2018 року Суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області

Славінська Н.Л.

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

прокурора Жмеринської

місцевої прокуратури - Цибровського Ю.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, не працюючого, депутата Пеньківської сільської ради 7 скликання Шаргородського району Вінницької області, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 14.04.2002 року Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

- за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, а саме: будучи депутатом сьомого скликання Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, тобто, в силу вимог підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування та суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, 05.04.2018 року о 11 годині 45 хвилин.

В суді ОСОБА_3 зазначив, що дійсно, відповідно до рішення 1 сесії 7 скликання Пеньківської сільської ради від 03.11.2015 року, він є депутатом цієї сільської ради. На сесіях сільської ради він у 2017-2018 бував роках рідко, так як працював водієм у ТОВ «ВектаВін» та постійно перебував у відрядженнях через транспортування зерна в основному у м. Одеса та м. Миколаїв. Про те, що йому необхідно подати електронну декларацію, як депутату сільської ради, він не знав. У 2017 році за 2016 рік він декларації не подавав. 28 березня 2018 року йому зателефонувала секретар сільської ради ОСОБА_4 та повідомила про необхідність подання електронної декларації до 01.04.2018 року. Повернувшись з чергового рейсу він звернувся у АТ «Приватбанк», де отримав електронний ключ, після чого два дні намагався подати декларацію, але так як він зовсім не обізнаний із роботою комп'ютера, то не зміг подати декларацію самостійно і звернувся за допомогою до свого знайомого, який йому допоміг 05.04.2018 року подати декларацію. Визнає себе винуватим у несвоєчасному поданні електронної декларації, але через поважні причини.

До того ж, ОСОБА_3 пояснив, що він не мав умислу подати декларацію несвоєчасно. Так як він був пізно повідомлений секретарем сільської ради про необхідність подання декларації, а також тривалий час отримував електронний ключ і здійснював спроби зареєструватися та подати декларацію, то строк для її подання минув. Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1ст.251 КУпАП).

Виходячи з аналізу доказів, що наявні в матеріалах справи та пояснень ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, у діях ОСОБА_3 не вбачаю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, - порушення вимог фінансового контролю, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

До вказаного висновку приходжу, виходячи з наступного.

ОСОБА_3, відповідно до статті 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», набув повноваження депутата Пеньківської сільської ради 03.11.2015 року, тобто з моменту офіційного оголошення підсумків виборів депутатів Пеньківської сільської ради 7 скликання у день відкриття 1 сесії 7 скликання Пеньківської сільської ради (а.с.17).

Як депутат органу місцевого самоврядування, відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_3 є особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування та суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_3 відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції», повинен був подати до 1 квітня 2018 року декларацію шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

При цьому, встановлено, що ОСОБА_3 несвоєчасно подав електронну декларацію, зокрема, 05.04.2018 року.

Вказана обставина, крім пояснень ОСОБА_3 також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4, яка в суді пояснила, що є секретарем Пеньківської сільської ради та відповідальною особою за здійснення заходів щодо реалізації засад державної антикорупційної політики. Письмово вона не повідомляла депутатів сільської ради про необхідність подання електронних декларацій, але в грудні 2017 року на сесії повідомила про це депутатів. ОСОБА_3 на цій сесії присутній не був, так як він працює водієм і їздить у далекі та тривалі рейси, у зв'язку із чим на сесіях бував рідко. Пізніше вона не повідомляла ОСОБА_3 про необхідність подання електронної декларації. В березні 2018 року, зателефонувавши ОСОБА_3 на мобільний телефон, вона з'ясовувала, у зв'язку із чим він ще не подав електронної декларації, на що останній повідомив, що знаходиться у відрядженні в м. Одесі і при поверненні з відрядження подасть декларацію. Точної дати, коли телефонувала ОСОБА_3, вона не пам'ятає. Після приїзду з відрядження ОСОБА_3 звертався у сільську раду з приводу порядку подання декларації, який вона йому роз'яснила. Чи подавав ОСОБА_3 декларацію у 2017 році за 2016 рік, їй не відомо. Встановивши, що ОСОБА_3 подав декларацію 05.04.2018 року, вона підготувала повідомлення про факт несвоєчасного подання декларації, яке підписав сільський голова та направив до НАЗК.

Крім того, вказана обставина підтверджується письмовими документами.

Зі скріншоту із ЄДРД від 17.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 подав електронну декларацію 05.04.2018 року о 11 годині 45 хвилин (а.с.8-11).

Відповідно до ст.19 Конституції України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Частиною першою статті 4 ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п.8 частини першої статті 11 ЗУ «Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною другою ст.49 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Відповідно до п.п.1, 2 Розділу ІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК за №56 від 10.02.2017 року, зареєстрованого в МЮ України 13.02.2017 року за №201/30069, саме Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю, як контроль щодо своєчасності подання, зокрема, на підставі повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до статті 49 Закону перевіряють факт подання декларацій суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали), інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів.

Пунктом 3 Розділу ІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що у разі отримання інформації (повідомлень), передбачених у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

Пеньківською сільською радою перевірено факт подання ОСОБА_3 електронної декларації.

Так, з повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 06.04.2018 року за №104/02-18 вбачається, що Пеньківський сільський голова ОСОБА_5 повідомив НАЗК про несвоєчасне подання ОСОБА_3 декларації (а.с.13).

З додатку до вказаного повідомлення «Послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_3 вбачається, що останній протягом 05.04.2018 року вчинив дії та подав електронну декларацію (а.с.14).

Пунктом 4 Розділу ІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що у випадку встановлення неподання декларації суб'єктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це суб'єкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об'єднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) суб'єкт декларування, та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Пунктом 5 Розділу ІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб'єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо своєчасності подання, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 року у справі №814/886/17, адміністративне провадження №К/9901/505/17.

Отже, виходячи із аналізу вимог ЗУ «Про запобігання корупції» та Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виявлення факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування покладається на державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права, які зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку, а також самим Національним агентством.

Відомості про дату отримання НАЗК повідомлення Пеньківської сільської ради про факт несвоєчасного подання ОСОБА_3 декларації суду не надані.

Також, суду не надані відомості про дату отримання НАЗК за результатами контролю підтверджуючих даних про те, що ОСОБА_3 несвоєчасно подав декларацію, направлення Національним агентством ОСОБА_3 листа з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації.

Виходячи із диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП, несвоєчасність подання декларації - це подання її поза строком, визначеним законом. Конструктивною ознакою об'єктивної сторони адміністративного правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності поважних причин несвоєчасного подання декларації відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП виключається.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв веб-сайту НАЗК, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Виходячи з аналізу ч.1 ст.172-6 КУпАП, вчинення несвоєчасного подання декларації без поважних причин через необережність, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналіз вказаних вище обставин свідчить про те, що ОСОБА_3 не мав умислу на несвоєчасне подання ним декларації, будучи суб'єктом декларування, оскільки через поважні причини, якими є відсутність на сесії сільської ради у грудні 2017 року, на якій секретар сільської ради ОСОБА_4 повідомила депутатів про необхідність подання електронної декларації до 01.04.2018 року, перебування у довготривалих відрядженнях, повідомлення лише 28.03.2018 року секретарем сільської ради ОСОБА_4 ОСОБА_3 про необхідність і порядок подання декларації, що свідчить про відсутність умислу на несвоєчасне подання декларації.

Таким чином, встановлено, що відсутні складові складу адміністративного правопорушення, зокрема, об'єктивна сторона - несвоєчасне подання декларації без поважних причин, так як причини неподання ОСОБА_3 декларації є поважними і проаналізовані вище, а також суб'єктивна сторона - вина у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», правопорушення, пов'язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність, а корупцією є використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Прокурор Цибровський Ю.С. зробив висновок про відсутність у діянні ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, зокрема, вини, тому вважає справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Оскільки відсутні складові ознаки складу адміністративного правопорушення у діянні ОСОБА_3, зокрема, об'єктивна ознака об'єктивної сторони, яка полягає у несвоєчасному поданні декларації без поважних причин, та суб'єктивна складова - вина у формі прямого чи непрямого умислу, то в цілому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.172-6, ст.ст.245, 246, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.248, 249, 250, 251, 252, 276, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: