П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2018 Справа №607/17660/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонер,

за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2018 року о 10 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. С. Будного, 36, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ЗАЗ 11027», держаний номерний знак 56566ТІ, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався в безпечності маневру, здійснюючи рух заднім ходом, не дотримався бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes-Benz Vitro», державний номерний знак НОМЕР_1. Внаслідок дорожньотранспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №423796 від 04 вересня 2018 року, 31 серпня 2018 року о 10 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. С. Будного, 36, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 11027», держаний номерний знак 56566ТІ, будучи причетним до дорожьо-транспортної пригоди, місце події залишив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав та щиро розкаявся. Однак, своєї вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не визнав. Пояснив, що місце події залишив не умисно, оскільки у той момент йому не було відомо про скоєння дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження іншого транспортного засобу. Просив провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №419440 від 04 вересня 2018 року; схемою місця ДТП, яка сталася 31 серпня 2018 року о 10 год. 30 хв.; рапортом працівника поліції від 31 серпня 2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31 серпня 2018 року та ОСОБА_1 від 04 вересня 2018 року; протоколом огляду транспортного засобу від 03 вересня 2018 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ст. 122-4 КУпАП слід зазначити наступне:

Положенями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. При цьому, такі дії мають вчинятися свідомо з метою покиненню місця ДТП. Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 мав намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що неумисно покинув місце ДТП через те, що не знав про свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження іншого транспортного засобу.

Таким чином, судом не встановлено субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, визнання ним вини, у звязку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті 124 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

В силу вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з копії посвідчення серії Б №081455, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території Уркаїни.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 122-4, 124, 247, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень у дохід держави.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_3