Справа № 204/5172/18
Провадження № 3/204/1819/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1 вікторовича, 17 жовтня 1970 року

народження, громадянина України, не працюючого, проживаючого за

адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Дерезувате,

вул.Жовтнева, буд.47,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №128486 від 10.07.2018, 10 липня 2018 року о 16 годині 45 хвилин, в м.Дніпро, на перехресті вул.Робочої та вул.Уральської, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «LEXUS 6X 470», реєстраційний номер НОМЕР_1, перед поворотом ліворуч не зайняв крайнє положення на проїжджій частині та здійснив поворот ліворуч і не надав дорогу автомобілю «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку, чим змусив водія різко гальмувати та подавати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію, при цьому ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1зявився, вину не визнав. Показав суду, що 10.07.2018 він керуючи автомобілем «LEXUS 6X 470», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул.Робочої та вул.Уральської, рухався в правій смузі для руху. Ввімкнув лівий покажчик повороту, щоб на світлофорі повернути на ліво. Він бачив, що приблизно на відстані 50 м позаду нього їхав автомобіль «MAZDA 6», у якого була можливість пригальмувати, щоб дати йому можливість закінчити маневр. При цьому автомобіль «MAZDA 6» не збавив швидкість, та почав подавати звуковий сигнал. Коли він закінчив поворот, то побачив, як автомобіль «MAZDA 6» проїхав прямо. Коли він вже проїхав перехрестя, приблизно через 50 метрів, почув звуковий сигнал поліцейського автомобіля та на їх вимогу зупинився. До нього підійшли поліцейські та попросили надати документи, він надав документи на огляд. Він спитав у поліцейських, що він порушив, на що вони відповіли, що він створив аварійну ситуацію. На його запитання, яку саме аварійну ситуацію він створив, йому відповіли, що зараз підїде автомобіль. Через деякий час підїхав автомобіль «MAZDA 6». Поліцейські відійшли з водієм «MAZDA 6» та спілкувалися з ним. Потім до нього підійшов водій «MAZDA 6», та повідомив йому, що він все записував на відеореєстратор та запропонував, щоб він надав йому 500 грн, і тоді на нього не будуть складати протокол про адміністративне правопорушення. На що він відмовився, оскільки він не порушував ПДР України.

Адвокат ОСОБА_3 підтвердив всі обставини, зазначені ОСОБА_1 Заявив клопотання про виклик поліцейських, потерпілого та витребування відеозапису.

Водій автомобіля «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 для надання пояснень в суд не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Патрульні поліцейські, а саме: старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та лейтенант поліції ОСОБА_5 в судові засідання для надання пояснень не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши інші докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 4 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення, передбачені частинами 1,2,3 цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху, або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

В матеріалах справи, на підтвердження створення ОСОБА_1 аварійної обстановки, містяться лише письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 Проте, такі пояснення ОСОБА_2 суд не може взяти до уваги, як безпосередній доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки з відеозапису нагрудних камер поліцейських, витребуваного за клопотанням адвоката, вбачається, що співробітник поліції диктував ОСОБА_2, які пояснення треба писати. Це вказує на той факт, що ОСОБА_2 міг і не бути учасником подій, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, а також те, що він міг бути зацікавленою особою, а також на те, що пояснення фактично надані самим поліцейським.

Також, відеозапис з нагрудних камер поліцейських не містить безпосередніх доказів того, що ОСОБА_1 створив аварійну обстановку та порушив ПДР України, оскільки запис розпочинається лише з моменту, коли ОСОБА_2 поліцейський диктував, що писати в поясненнях.

З пояснень ОСОБА_1, наданих ним безпосередньо в судовому засідання, вбачається, що він не створював аварійну ситуацію, ПДР України не порушував, оскільки завчасно ввімкнув покажчик лівого повороту, щоб повернути на ліво, відстань від автомобіля, який знаходився позаду нього, була приблизно 50 метрів, що було достатньо для закінчення маневру без створення аварійної обстановки. Будь-яких доказів на спростування пояснень ОСОБА_1органами поліції суду надано не було, що ставить під сумнів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, у звязку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 вікторовича закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Строк апеляційного оскарження постанови суду, що постановлена за відсутності особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя О.О. Некрасов