П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/184/2018

Справа № 617/354/18

"14" червня 2018 р. суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Вовчанського районного суду Харківської області відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, не працює, мешкає за адресою АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Якимівського районного суду Запорізької області з Вовчанського районного суду Харківської області надійшли матеріали адміністративної справи, про вчинення громадянином ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 25.03.2018 року о 21 годині 25 хвилин на автодорозі Харків Вовчанськ - ПП Чугуївка 61 км.300 м. водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину свою не визнав, зазначивши, що дійсно 25.03.2018 року о 21 годині 25 хвилин на автодорозі Харків Вовчанськ - ПП Чугуївка 61 км.300 м. він керував автомобілем НОМЕР_1, але він був тверезий, алкогольні напої він не вживав а ні в той день, а ні на передодні. Склавши зазначений адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, йому надали його копію, в якій відсутні позначки в графі свідки, так як на той час взагалі свідків не було, хоча співробітниками поліції зазначено в протоколі, в присутності двох свідків. Автомобіль його передали під розписку його знайомій, ОСОБА_2, яка на той час була разом з ним в автомобілі. Також він зазначив в протоколі, що просить розглядати зазначений протокол за місцем його реєстрації та проживання в Якимівському районному суді, але вони все одно направили матеріали до Вовчанського районного суду Харківської області. ОСОБА_3 огляду на стан спяніння він погодився, огляд проводився із застосуванням приладу «Драгер», але він був не справним, на що він зазначив поліцейським, але на його вимоги ніхто не реагував, потім почали складати акт огляду на стан сп»яніня, який був простим бланком, без будь яких відповідно до діючого законодавства реєстрації, зазначення серії та номеру, чек від приладу «Драгер» йому не надали, тоді він відмовився від підпису цього акту.

Суд, дослідивши матеріали справи критично ставиться до матеріалів, складених поліцейським Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області та приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 014513 від 25.03.2018 року - 25.03.2018 року о 21 годині 25 хвилин на автодорозі Харків Вовчанськ - ПП Чугуївка 61 км.300 м. водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, як зазначено в протоколі співробітниками поліції. Огляд на стан спяніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

В зазначеному протоколі в графі місце проживання (перебування) правопорушника не розбірливо зазначене місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, хоча в графі пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що ОСОБА_1 просить розглядати матеріал за місцем його мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджує пояснення гр..ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Також в матеріалах адміністративної справи, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені пояснення свідків ОСОБА_2, яка зазначила, що забирає автомобіль під свою відповідальність, так як зі слів інспектора поліції, водій знаходиться в стані алкогольного спяніння, який був зупинений працівниками поліції та відносно якого було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Разом з цим, суд звертає увагу, на те, що свідком письмово зазначено що - зі слів інспектора водій знаходився в стані алкогольного спяніння, а отже свідок нічого не каже про стан самого правопорушника.

До письмових пояснень ще двох свідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд також ставиться критично, так в письмових поясненнях в графі місце мешкання зазначено лише село Новоолександрівка та назва вулиці та в іншому поясненні лише місто Вовчанськ та назва вулиці, без зазначення району, чи області, до якого відноситься зазначені населенні пункти. Зв'язок за телефонами, зазначеними в наданих поясненнях взагалі відсутній. Також відсутні зазначені особи в графі свідки в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 014513 у відношенні гр.ОСОБА_1. Відповідно до письмових поясненень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт проходження огляду на стан спяніння громадянином ОСОБА_1 з наявністю результату в 1,59 проміле, але від підпису правопорушник відмовився. Але разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, ніякі свідки взагалі не зазначені. ОСОБА_3 не дає можливості підтвердження чи спростування вищевказаних фактів.

ОСОБА_3 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проводився у в звязку з виявленими ознаками: алкогольне спяніння, нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода за допомогою газоаналізатор ALCOTEST 5510 DRAGER. Результат на стан алкогольного спяніння є позитивний та показав 1,59 % проміле. Від підпису щодо результату правопорушник відмовився в присутності двох свідків. Але слід зазначити, що останній не має а ні номеру, а ні серії, а ні іншої реєстрації. В зазначеному акті прописаний прилад «Драгер» Алкозельц 5510, але іншого жодного підтвердження, щодо використання зазначеного приладу, відсутні, до матеріалів адміністративної справи не надані.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В ході судового розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не встановлено обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Підставою для такого висновку суду служать досліджені письмові матеріали справи, які спростовують вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення та його особисті пояснення.

Долучений до справи акт огляду на стан алкогольного спяніння свідчить про те, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан спяніння. Однак в цьому акті жодним чином не відображено, чи погоджувалась особа з результатами тесту чи ні, оскільки відсутній підпис особи, яка освідчена (а.с.3) Отже, відповідний акт огляду, який мав би складатися в такому випадку, за участю особи, що проходить огляд та свідків ( та лише цей акт є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення) не складався в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, оскільки не підписаний особою яка притягається до відповідальності (а.с.3).

Наявність позитивної проби проведеної алкотестером "Драгер 5510" 1,59 проміле не може слугувати незаперечним доказом керування транспортним засобом у стані сп'яніння. Також треба зауважити, що до матеріалів справи не долучено роздруківку результатів приладу газоаналізатора ALCOTEST 5510 DRAGER, ОСОБА_1 із зазначеним результатом.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 близько 21 год. 25 хв. 25.03.2018 року на автодорозі Харків Вовчанськ - ПП Чугуївка 61 км.300 м. водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, матеріали справи не містять, таких доказів не надано і інспектором поліції. За таких підстав суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини того, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спянення, не знайшло в судовому засіданні свого підтвердження.

Відсутність даних про те, що водій повністю погоджується з результатами огляду на стан алкогольного спяніння, відмова підписати роздруківку тесту із результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу або ОСОБА_3 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів свідчить про те, що водій не згодний з результатами огляду, має своїм наслідком визнання вищевказаних результатів недійсними і є підставою для проведення огляду в закладах охорони здоровя.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 зазначив свою незгоду із результатами технічного приладу, у вигляду відмови від підпису, а матеріали справи не містять жодних доказів того, що працівники поліції пропонували йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного спяніння, враховуючи даний конституційний принцип, суд приходить до висновку, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані ні достовірними, ні допустимими доказами, оскільки фактично ґрунтуються виключно на обставинах викладених в протоколі працівником поліції та не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не можуть бути прийняті судом як достовірні.

Відповідно до ст.8 Конституції України, "В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Коституції України є нормами прямої дії…".

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, враховуючи те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючисьст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247,254,256,280,283,285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя: Т.В. Нестеренко