П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2018 Справа №607/8236/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда II групи, РНОКПП НОМЕР_1,

за ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 28 від 08.05.2018 р. вбачається, що в період з 00 год. 00 хв. 01.01.2016 р. по 00 год. 00 хв. 01.05.2018 р. в м. Тернополі по вул. Київська, 3а, при примусовому виконанні в/л № 607/11554/15-ц від 01.12.2015 р., виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 02.07.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття, ОСОБА_1 станом на 01.05.2018 р. не сплачено аліменти на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 07.05.2018 р. становить 27 335,48 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, чим порушив вимоги ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак про місце та час розгляду даної справи повідомлявся належним чином.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, в період з 00 год. 00 хв. 01.01.2016 р. по 00 год. 00 хв. 01.05.2018 р. в м. Тернополі по вул. Київська, 3а, при примусовому виконанні в/л № 607/11554/15-ц від 01.12.2015 р., виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 02.07.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття, ОСОБА_1 станом на 01.05.2018 р. не сплачено аліменти на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 07.05.2018 р. становить 27 335,48 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, чим порушив вимоги ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення № 28 від 08.05.2018 р.; виконавчим листом № 607/11554/15-ц від 01.12.2015 р., виданого Тернопільським міськрайонним судом; постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2015 р.; розрахунком заборгованості по аліментах станом на 01.05.2018 р. від 07.05.2018 р. за № 41136/10.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, за що передбачена відповідальність, яка тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Однак, в силу ч.3 ст.31-1 КУпАП, суспільно корисні роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами I або II групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

За вказаних обставин, суд, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме, те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважає, що його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, однак, в силу ст.31-1 КУпАП, не застосовувати до нього адміністративне стягнення.

Керуючись ст. 31-1, 183-1, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та в силу ст.31-1 КУпАП, не застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_5