Справа № 219/3489/18
Провадження № 3/219/1466/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

потерпілої сторони ОСОБА_1

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від інспектора СРПП № 2 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2018 року о 13 годині 30 хвилин у місті Бахмут по вулиці Миру водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2, при зміні напрямку руху, не впевнившись при цьому у безпеці, скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_3, який рухався позаду по ходу руху. Автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди (далі за текстом ДТП) отримали механічні пошкодження, перелік яких зображений у схемі місця ДТП.

Таким чином, ОСОБА_2, порушивши вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особу ОСОБА_2 встановлено на підставі паспорта громадянина України серії ВС 922533, виданого Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області 07 квітня 2001 року, йому розяснені права, передбачені ч. 4 ст. 10, ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні провину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, оскільки вважав, що інший учасник дорожньо-транспортної пригоди мав можливість уникнути зіткнення. Суду пояснив, що дійсно у зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення день та час він керував автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2, їдучи по вулиці Горбатова у місті Бахмут Донецької області, з боку стадіону у бік району Забахмутка. Рухаючись у правому крайньому ряді, увімкнув правий сигнал повороту, наближаючись до регульованого перехрестя вулиць Горбатова та Миру, після чого на дозвільний сигнал світлофору повернув направо. Проїхавши перехрестя, увімкнув лівий сигнал повороту (знаходячись на відстані приблизно 30 метрів від перехрестя), щоб повернути вліво та заїхати на територію подвіря перед відділенням пенсійного фонду. Подивившись уперед та назад (у ліве дзеркало заднього виду на дверях), їдучи зі швидкістю приблизно 10 км/годину, почав перестроюватись у лівий ряд, під час чого відчув удар, який прийшовся у заднє ліве крило та задній бампер, після чого зупинив транспортний засіб. Під час ДТП у його автомобілі знаходились пасажири, які тілесних ушкоджень не отримали, проте внаслідок ДТП його транспортний засіб отримав наступні пошкодження: вмятина крила, розбито бампер, лівий ліхтар та скло.

В свою чергу, допитаний в судовому засіданні в якості потерпілої сторони інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 суду пояснив, що 29 березня 2018 року о 13 годині 30 хвилин він керував автомобілем «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_3, та їдучи у лівому ряді по вулиці Горбатова у місті Бахмут Донецької області, наближаючись до перехрестя зазначеної вулиці з вулицею Миру, увімкнув лівий сигнал повороту, після чого повернув вліво у лівий ряд на вулицю Миру. Проїхавши менш, ніж 10 метрів від перехрестя, автомобіль «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2, який їхав по правому ряду зазначеної вулиці, почав перестроювання на лівий ряд, не увімкнувши при цьому лівий сигнал повороту, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. Внаслідок ДТП його транспортний засіб отримав наступні пошкодження: скол на капоті, вмятини на правому крилі та бампері, розбита права фара.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що нічого пояснити з приводу ДТП він не може, оскільки свідком вказаної події не був, своїх підписів ані у протоколі, ані у схемі місця ДТП до нього не ставив.

Під час розгляду справи сторонам були створені умови для повного, усебічного розгляду справи. Судом було розяснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілій стороні право заявити клопотання про проведення експертизи з метою зясування причинного звязку між їх діями та дорожньо-транспортною пригодою, проте, вони таким правом не скористались, вважали, що необхідність у призначенні такої експертизи відсутня, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах доказами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої сторони іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні даного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується його ж показаннями, згідно яких він достеменно не переконався перед здійсненням перестроювання, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, оскільки він подивився лише у ліве дзеркало заднього виду. Такі факти переконують суд в тому, що ОСОБА_2, додержуючись вимог пунктів 9.4, 10.1, 10.3 та 12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

Також вина ОСОБА_2у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 372611 від 29 березня 2018 року та схемою ДТП доданою до нього, згідно якої автомобіль «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_3, під час дорожньо-транспортної пригоди отримав ушкодження у вигляді: деформації заднього лівого крила, заднього бамперу з лівої сторони, розбитої задньої лівої блок-фари, порушення АКП, а автомобіль «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2, в свою чергу, отримав ушкодження у вигляді: деформації переднього правого крила, розбитої передньої правої фари, порушення АКП.

Виходячи з такої схеми дорожньо-транспортної пригоди, характеру отриманих технічних ушкоджень та їх механізму, а також розміщення автомобілів на проїжджій частині, вказані в схемі так само узгоджуються з іншими доказами, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1

При цьому, приймаючи рішення по справі, суд вважає за доцільне зазначити, що не дивлячись на пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що він не ставив свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення та доданої до нього схемі ДТП, суд визнає зазначений протокол та схему до нього такими процесуальними документами, які засвідчують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вони складені у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 липня 2015 року № 1395, пунктом 1 розділу VIII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» якої не передбачена обовязкова участь свідків при складанні протоколу та схеми ДТП до нього.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та схема дорожньо-транспортної пригоди були складені в присутності ОСОБА_2, ним підписані, жодних зауважень на час їх складання та підписання останній не висував, так само як і письмові пояснення, надані ним після дорожньо-транспортної пригоди на окремому аркуші, які він власноручно підписав.

Пунктом 9.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1 Правил дорожнього руху України).

Згідно пункту 10.3 Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Діючи у відповідності до пунктів 9.4, 10.1, 10.3 та 12.3 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_2мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду.

Інших обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи, судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази та встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до однозначного висновку, що дії ОСОБА_2знаходяться в прямому причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, у звязку з чим він винен в порушенні вимог пунктів 9.4, 10.1, 10.3 та 12.3 Правил дорожнього руху України і в його діях мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Аналізуючи здобуті у справі докази, суд бере до уваги тільки ті докази, які були здобуті у встановленому законом порядку, та вважає, що у справі досить доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП, для повного, усебічного і об'єктивного розгляду справи, які вказують про винність ОСОБА_2

Визнаючи ОСОБА_2 винним у скоєнні даного правопорушення, обираючи йому вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує дані про його особу, ступінь громадської безпеки скоєного, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують вину, враховуючи його майновий стан, суд вважає, що з метою його виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння ним нових правопорушень слід застосувати до нього стягнення у виді штрафу на користь державі в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. ст. 33, 124, 283, 284 КУпАП, пунктами 9.4, 10.1, 10.3 та 12.3 Правил дорожнього руху України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко