Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2537/18
Провадження №: 3/332/651/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Безлер Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул.Основна, буд. 107,

-за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2018 року о 14-33 годині у м. Запоріжжі по вул. Житомирській, буд.148, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2101 державний номер ДНХ 33-91, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального приладу «Драгер» алкотестер №6820. Результат тесту: 0,46% пром. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Також 07.07.2018 року об 14-33 годині у м.Запоріжжі по вул. Житомирська, буд. 148, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2101 державний номер ДНХ 3391, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (дерево). Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 незявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як встановлено п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушеннях підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД№ 077683 від 07.07.2018 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2101 державний номер ДНХ 33-91 по вул. Житомирській, буд. 148, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (дерево). При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України. За це передбачається відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії БД № 054007 від 07.07.2018 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, керував транспортним засобом ВАЗ-2101 державний номер ДНХ 33-91, у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального приладу «Драгер» алкотестер №6820, результат огляду позитивний - 0,46% промілі. Від керування транспортним засобом відсторонений. Водій порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 протоколи відповідають вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складені уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Окрім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень підтверджується: направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного спяніння, актом огляду на стан спяніння, результати тесту, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, схемою ДТП, фототаблицею,відеозаписом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, розяснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який, офіційно не працевлаштований, за обліками Державтоінспекції Запорізької області повторності за адміністративні правопорушенні, передбачені ч.1 ст.130 , ст. 124 КУпАП, не має; посвідчення водія не отримував, ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Згідно ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядається одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративних правопорушеннь, передбачених за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави понесені судові витрати у сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок (Отримувач коштів- УК у Зав. р-ні м. Зап./Завод./ 22030101, код ЄДРПОУ- 38025372, Банк отримувач - Казначейство України ( ЕАП), Код банку отримувача МФО- 899998, рахунок отримувача 8004, код класифікації 22030101.)

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Л.В. Безлер