АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/446/18 Справа № 711/2626/18 Категорія: ч.1,3 ст. 41 КУпАПГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 711/2626/18 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1, працюючого директором ПП ««Формула систем безпеки «Центр»», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст. 41 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8500 гривень та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

В частині невчасної виплати відпускних ОСОБА_4 (епізод № 3 зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення № 23-01-86/0062 від 26.03.2018) провадження по справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.03.2018 №23-01-86/0062, при проведенні інспекційного відвідування ПП «Формула систем безпеки «Центр»26.03.2018 встановлено, що директор підприємства ОСОБА_3 вчинив наступні порушення законодавства про працю, а саме:

1) в порушення вимог ч.2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці» є незабезпечення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи та не забезпечення достовірного бухгалтерського обліку, а саме: неведення табелю обліку робочого часу виконаної такими працівниками роботи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що відповідно тягне за собою недостовірність і бухгалтерського обліку. Індексація заробітної плати працівникам підприємства у відомостях заробітної плати за жовтень 2017 - грудень 2018 окремо не виведена, а включена до розрахунку заробітної плати за відпрацьований працівниками час, що є порушенням ч.2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці»;

2) заробітна плата працівникам виплачується рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує шістнадцять календарних днів та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, чим порушено вимоги ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці». Так, заробітна плата працівникам згідно карток по рахунку 311 за жовтень-лютий 2018 виплачувалась один раз на місяць, а саме: 09.11.2017, 08.12.2017, 09.01.2018, 01.02.2018, 06.03.2018. В порушення ч.3 ст. 115 КЗпП України та ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» є те, що заробітна плата працівникам за першу половину місяця не нараховувалася, відповідно до розрахункових відомостей за жовтень 2017 - лютий 2018, та не виплачувалась;

3) заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до її початку, чим порушено вимоги ч.4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 ЗУ «Про відпустки». Так, ОСОБА_4 надано щорічну відпустку з 04.11.2017 відповідно до наказу від 04.11.2017 № ФСБ/К-0089, а заробітна плата за весь її час зарахована на картковий рахунок 13.12.2017 (картка рахунку 313 за грудень 2017);

4) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, провадиться не в день звільнення, чим порушено вимоги ч.1 ст. 116 КЗпП України. Так, ОСОБА_8 звільнено з роботи наказом від 30.11.2017 № ФСБ/К-0093, а остаточний розрахунок ним отримано 13.12.2017 відповідно до картки рахунку 313 за грудень 2017, ОСОБА_9 звільнено з роботи наказом від 14.12.2017 № ФСБ/К-0094, а остаточний розрахунок ним отримано 17.01.2018 (відповідно до прибуткових касових ордерів по касі за 17.01.2018);

5) у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. При проведенні розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_10 для розрахунку заробітної плати за час щорічної відпустки не враховано коефіцієнт підвищення заробітної плати, чим порушено п. 10 Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»,. Підвищення посадових окладів в обліковому періоді проводилось. На момент інспекційного відвідування порушення тривають.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 23-01-86/0063 від 26.03.2018, при проведенні інспекційного відвідування ПП «Формула систем безпеки «Центр»26.03.2018 встановлено, що директор підприємства ОСОБА_3 вчинив наступні порушення законодавства про працю, а саме:

- адміністрацією ПП «Формула систем безпеки «Центр» 03.03.2018 всупереч ст. 24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» було допущено до роботи охоронцем без укладення трудового договору, без оформлення наказу, та без повідомлення органу Державної фіскальної служби ОСОБА_11 Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413.

Протоколи про адміністративні правопорушення відносно одного правопорушника надійшли до районного суду одночасно, тому розглядалися з дотриманням ст. 36 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив:

- змінити її;

- закрити провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за фактичний допуск до роботи охоронцем ОСОБА_11 без укладення трудового договору за ч.3 ст. 41 КпАП України у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;

- закрити провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КпАП України у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а саме ч.2 епізоду 1 протоколу про адміністративне правопорушення № 23-01-86/0062 від 26.03.2018 щодо невиведення окремим рядком у відомостях заробітної плати за жовтень 2017 - грудень 2018 індексації заробітної плати працівникам підприємства, а включення її до розрахунку заробітної плати за відпрацьований працівниками час;

- накласти на ОСОБА_3 стягнення в межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 41 КпАП України.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_11 взагалі не була допущена до виконання будь-якої роботи на користь ПП «Формула системи безпеки «Центр», і між нею та ПП «Формула системи безпеки «Центр» було укладено цивільно-правовий договір. Інспекційне відвідування було проведене на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування, дійсного з 22.03.2018 по 04.04.2018. Відеозапис, на якому нібито зафіксовано факт допуску до роботи ОСОБА_11 без укладення трудового договору, не має жодного доказового значення, оскільки на даному відеозаписі відсутня точна дата та час відеозйомки. Крім того, інспектором праці ОСОБА_12 заявлено, що відеозапис зроблено 03.03.2018, тобто поза межами інспекційного відвідування, яке проводилось 26.03.2018. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_11 була допущена до виконання будь-якої роботи на користь ПП «Формула системи безпеки «Центр».

Крім того, апелянт вказує на те, що фактично на підприємстві індексація нараховувалась та виплачувалась згідно норм чинного законодавства. Вимога органу Держпраці щодо окремого виведення індексації та її не врахування у зв'язку з цим є незаконною і такою, що порушує норму ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи влади, їх посадові особи повинні діяти тільки у межах та у спосіб, встановлений Конституцією та законами України. Оскільки невиведення індексації окремим рядком у розрахунковій відомості не є порушенням ч.2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці».

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_13, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом..

Як зазначено в ст. ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Судом першої інстанції не в повному обсязі дотримано вимог ст. 9, 245, 268, 280, 285 КУпАП та не в повній мірі з'ясовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевим судом ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КпАП України, в тому числі за ч.2 епізоду 1 протоколу про адміністративне правопорушення № 23-01-86/0062 від 26.03.2018, а саме : за невиведення окремим рядком у відомостях заробітної плати за жовтень 2017 - грудень 2018 індексації заробітної плати працівникам підприємства, а включення її до розрахунку заробітної плати за відпрацьований працівниками час.

Однак відповідно до ч.2 ст. 3-1 «Про оплату праці» при обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру не враховуються доплати за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоровя, за роботу в нічний та надурочний час, розїзний характер робіт, премії до святкових і ювілейних дат. Відповідно, індексація є складовою частиною заробітної плати, та є додатковою заробітною платою.

Вказана позиція також викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №708/0/4-13 від 07.05.2013.

Однак при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при винесенні постанови місцевим судом, не враховані вказані вище положення чинного законодавства, а таму апеляційна скарга ОСОБА_3 в цій частині є обґрунтованою, у звязку з чим необхідно закрити провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КпАП України у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а саме : ч.2 епізоду 1 протоколу про адміністративне правопорушення № 23-01-86/0062 від 26.03.2018 щодо невиведення окремим рядком у відомостях заробітної плати за жовтень 2017 - грудень 2018 індексації заробітної плати працівникам підприємства, а включення її до розрахунку заробітної плати за відпрацьований працівниками час.

В свою чергу в іншій частині висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,3 ст. 41 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. Крім того, сам апелянт визнає свою вину у вчиненні інших епізодів, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення № 23-01-86/0062 від 26.03.2018, а саме ч.1 епізоду 1, а також епізоду 2,4,5.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_3, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 23-01-86/0063 від 26.03.2018, відповідно до якого адміністрацією ПП «Формула систем безпеки «Центр» 03.03.2018 всупереч ст. 24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» було допущено до роботи охоронцем без укладення трудового договору, без оформлення наказу, та без повідомлення органу Державної фіскальної служби ОСОБА_11;

- актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 26.03.2018;

- відеоматеріалами, які надані інспектором праці ОСОБА_14.

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний цивільно-правовий договір №5, укладений на строк з 01.03.2018 по 31.03.2018, та відповідно до якого ОСОБА_11 взяла на себе зобовязання виконувати роботи по нагляду і контролю за приміщенням матеріальних цінностей і підтриманні громадського порядку на обєктах підпорядкованих ПП «Формула систем безпеки «Центр».

Також, п. 1.4 вказаного договору передбаченого, що виконавець, тобто ОСОБА_11 зобовязується якісно виконувати доручену роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, та не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку. В свою чергу, розділом 3 договору, передбачено, що ОСОБА_11 несе матеріальну відповідальність.

За таких обставин, та враховуючи той факт, що сам апелянт не заперечував те, що ОСОБА_11 перебувала в суботу на обєкті підпорядкованому ПП «Формула систем безпеки «Центр», тому доводи апелянта про те, що ОСОБА_11 не була фактично допущена до роботи є безпідставними, та суперечать умовам самого договору цивільно-правового договору №5. Крім того, факт перебування ОСОБА_11 на обєкті підпорядкованому ПП «Формула систем безпеки «Центр» підтверджується також відеоматеріалами, які надані інспектором праці ОСОБА_14.

Доводи апелянта проте, що ОСОБА_11 не здійснювала функції охоронниці, суперечать умовам договору, відповідно до яких остання повинна була виконувати роботи по нагляду і контролю за приміщенням матеріальних цінностей, підтриманні громадського порядку та несла матеріальну відповідальність.

Доводи апелянта про те, що цивільно-правовий договір №5 не був виконаний, є необґрунтованими, оскільки на їх підтвердження, апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів. Відомостей про розірвання вказаного договору в матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні.

За таких обставин, апеляційним судом достовірно встановлено, що ОСОБА_11 на підставі цивільно-правового договору №5 було допущено до роботи охоронцем без укладення трудового договору, без оформлення наказу, та без повідомлення органу Державної фіскальної служби, тому дата проведення інспектором праці ОСОБА_14 відео фіксації, а саме 03.03.2018 факту перебування ОСОБА_11 на обєкті підпорядкованому ПП «Формула систем безпеки «Центр», тобто поза межами дії направлення на проведення інспекційного відвідування, по суті не впливає на правильність прийнятого місцевим судом рішення.

Також відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЗУ «Про охоронну діяльність» персоналом охорони можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, пройшли відповідне навчання або професійну підготовку, уклали трудовий договір із суб'єктом господарювання та подали документи, що вони: не перебувають на обліку в органах охорони здоров'я з приводу психічної хвороби, алкоголізму чи наркоманії; не мають непогашеної чи не знятої судимості за скоєння умисних злочинів; не мають обмежень, встановлених судом щодо виконання покладених на них функціональних обов'язків; не мають обмежень за станом здоров'я для виконання функціональних обов'язків; зареєстровані за місцем проживання в установленому законодавством порядку.

За таких обставин, та враховуючи той факт, що доводи апелянта про те, що ОСОБА_11 не здійснювала функції охоронниці, є безпідставними, місцевим судом вірно вказано про те, що єдиною підставою для залучення працівника до виконання роботи з охорони є укладення з ним трудового договору після проведення відповідної перевірки поданих ним документів, а укладення з ОСОБА_11 цивільно-правового договору підряду не передбачено вимогами діючого законодавства, зокрема, ЗУ «Про охоронну діяльність».

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, а постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2018 року- до зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2018 року задовольнити частково.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2018 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1,3 ст. 41 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8500 гривень, - змінити.

Закрити провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КпАП України у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а саме ч.2 епізоду 1 протоколу про адміністративне правопорушення № 23-01-86/0062 від 26.03.2018 щодо невиведення окремим рядком у відомостях заробітної плати за жовтень 2017 - грудень 2018 індексації заробітної плати працівникам підприємства, а включення її до розрахунку заробітної плати за відпрацьований працівниками час.

В решті постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка