АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №33/796/2117/2018 Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: Домарєв О.В.
Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП Головуючий суддя в апеляційній інстанції: Чорний О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, напостанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

13.03.2018 року відносно ОСОБА_3 складено протокол серії БД №117617 про адміністративне правопорушення, оскільки останній, 13.03.2018 року о 03.40 год., в м. Києві, по вул. Ревуцького, поблизу буд. 42, керував автомобілем «Део», д.н.з НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, що підтверджується висновком складеним за результатами проведеного огляду Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія».

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що місцевий суд при розгляді адміністративної справи порушив норми матеріального права, оскільки не з'ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам, а саме того, що ОСОБА_4 не вживає наркотичні засоби та ніколи не вживав, що підтверджується випискою лікарні. Вказує на те, що дійсно 13.03.2018 року був зупинений працівниками поліції за зазначеною адресою в протоколі, та останні запропонували пройти медичний огляд на виявлення стану наркотичного сп'яніння. Від медичного огляду не відмовлявся, оскільки наркотичних засобів не вживає, однак 17.03.2018 року, отримав висновок «Соціотерапія», згідно якого 13.08.2018 року перебував в стані наркотичного сп'яніння, що не відповідає дійсності.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду, скасуванню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП України визначено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного сп'яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Як вбачається з представлених матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 13.03.2018 року о 03.40 год., в м. Києві, по вул. Ревуцького, поблизу буд. 42, керував автомобілем «Део», д.н.з НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, що підтверджується висновком складеним за результатами проведеного огляду Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія».

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 пояснив, що 13.03.2018 року був зупинений працівниками поліції за зазначеною адресою в протоколі, та останні запропонували пройти медичний огляд на виявлення стану наркотичного сп'яніння, оскільки вбачали ознаки наркотичного сп'яніння. Від медичного огляду не відмовлявся, оскільки наркотичних засобів не вживає, однак 17.03.2018 року, отримав висновок «Соціотерапія», згідно якого 13.08.2018 року перебував в стані наркотичного сп'яніння, що не відповідає дійсності. ОСОБА_4 зазначив, що не вживає наркотичні засоби та ніколи не вживав, що підтверджується випискою лікарні, проте суд першої інстанції не врахував даний висновок та залишив поза увагою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції не надав належної та об'єктивної оцінки.

Протокол про адміністративне правопорушення - процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

У протоколі про адміністративне правопорушення згідно статті 256 КУпАП зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, а саме суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, містить диспозицію саме ч.1 ст. 130 КУпАП, а не порушення ч.2 ст.130 КУпАП, за порушення якої суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_3 та притягнув до адміністративної відповідальності.

Викладені вище обставини суд першої інстанції не з'ясував, чим допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Разом з цим сукупність доказів, досліджених апеляційним судом під час перегляду постанови, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки- скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний