Справа № 444/1551/18 Головуючий у 1 інстанції - Мікула В.Є.
Провадження № 33/783/819/18 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді Калиняк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 19 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 19 червня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 31 травня 2018 року о 01 год. 20 хв. під час перетинання державного кордону у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська» предявив на паспортний контроль на виїзд з України паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон, чим порушив вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 №57, тобто вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, чим порушено право на захист; постанова винесена з порушенням матеріального та процесуального законодавства, на неправдивих обставинах справи та доказах; не було всебічно, повно та обєктивно досліджено всі обставини справи в їх сукупності, чим порушено вимоги ст. 252 КУпАП. З протоколу про адміністративне правопорушення від 21.05.2018 та постанови судді від 19.06.2018 не вбачається та не вказано жодної дії, вчиненої ним, що підпадає під ознаки об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП, а матеріали справи не містять жодних доказів, що подані ним документи під час перетину державного кордону України містять недостовірні відомості про нього та є підробленими чи недійсними, чи такими, що не дають право перетнути кордон України. Законодавством України не передбачена відповідальність за подвійне громадянство, а громадянства України його у визначеному порядку не позбавлено. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу того, що пред'явлений ним паспорт громадянина ОСОБА_2 серії РТ №087855475 від 07.05.2018 є підроблений або містить недостовірні відомості, а тому сам факт пред'явлення документу, який є дійсним не може вважатись порушенням законодавства України та не вважається порушенням правил та порядку перетинання державного кордону України.

У судові засідання апеляційного суду ОСОБА_1, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не з'явився, та подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.32). Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка в судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 31 травня 2018 року серії ЗхРУ №333631 (а.с.1);

рапортами начальника 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Рава-Руська» ОСОБА_3 та інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Рава-Руська» ОСОБА_4 від 31.05.2018 про те, що вони з 21.00 год. 30 травня 2018 року до 09.00 год. 31 травня 2018 року виконували наказ на охорону Державного кордону України в прикордонному наряді «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава - Руська» відділу прикордонної служби «Рава-Руська». О 01 год. 20 хв. під час оформлення пасажирів на виїзд з України до ОСОБА_5 в пункті пропуску «Рава - Руська» ними було виявлено громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який предявив на паспортний контроль паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон № 087855475, виданий 07.05.2018 на імя GОRJOVSCHI SERGHEI. В процесі перевірки документів та проведення перевірочних заходів було встановлено, що вищевказаний громадянин є громадянином України та періодично використовує для закордонних поїздок паспорт громадянина України для виїзду за кордон №ЕР907952, виданий 04.04.2013 на імя ОСОБА_1 (GОRJOVSCHI SERGHEI), ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто, предявивши паспорт громадянина ОСОБА_2, вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України по невідповідних для громадян України документах, а саме порушив вимоги статей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП (а.с.2, 3).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про те, що його не було повідомлено належним чином про розгляд справи, чим позбавлено права на захист, є необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про час і місце розгляду справи судом першої інстанції скеровувалось ОСОБА_1 за названою ним адресою, яку він у подальшому зазначив і в апеляційній скарзі.

Покликання ОСОБА_1 в апеляційні скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді не вказано жодної дії, вчиненої ним, що підпадає під ознаки об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП, є безпідставним і апеляційний суд до уваги не бере.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з

України і вїзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на вїзд

в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і вїзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який

він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Оскільки громадянин України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська» всупереч ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України предявив для паспортного контролю на виїзд з України паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), то суд першої інстанції обгрунтовано визнав його винним у тому, що він вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів (такі дії становлять обєктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП) й з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 204-1 КУпАП і з дотриманням загальних правил накладення стягнення, передбачених ст. 33 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 19 червня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк