Єдиний унікальний номер 243/5435/18 Номер провадження 33/775/316/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Савкова С.В., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., Ямчук О.М., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Горелика Є.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті грн.,) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як визнав суд, 01 червня 2018 року о 09 годині 20 хвилин в м. Слов'янськ по вулиці Сільзаводська, водій ОСОБА_2 керував мопедом Honda NI-50, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від продуття пристрою алкотестера «Драгер-6810» та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є людиною похилого віку, у зв'язку з хворобою зовсім не вживає алкоголь, тому й відмовився від продуття алкотестера «Драгер - 6810» та медичного огляду. Зазначає, що у ОСОБА_2 є психічні захворювання, що позбавило його можливості в повному обсязі розуміти, що відбувається, не зрозумів, що на нього складено протокол, копію якого отримано не було. Про те, що в провадженні суду перебуває справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, останньому стало відомо після того, як ним отримано повістку в суд. Тільки після цього, ОСОБА_2 уклав договір з адвокатом, та написав заяву про відкладання розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи, однак, через

психічне захворювання забув про вищевказані обставини. В судовому засіданні ОСОБА_2 не розумів, що коїться, погано себе почував, і фактично був позбавлений свого права на захист. Вказує, що заява про відкладення судового розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи задоволена не була, що є порушенням прав особи, які встановлені ч. 1 ст. 268 КУпАП. Звертає увагу, що наявність психічного захворювання підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного)хворого.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 клопоче про призначення судово-медичної психіатричної експертизи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, захисника Горелика Є.Б., свідка ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, висновки судово-медичної психіатричної експертизи, вважаю необхідним зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Слід зазначити, що починаючи зі справ «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини» «Лутц проти Німеччини» ЄСПЛ тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо. У деяких справах проти України ЄСПЛ констатував порушення статей 6 і 7 Конвенції, а також ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у справах про адміністративні правопорушення, як наприклад, у справах «Гурепка проти України», «Гурепка проти України (№ 2)», «Лучанінова проти України, «Вєренцов проти України» та інші. Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Тяжкість передбаченого санкцією частини 1 статті 130 КУпАП адміністративного стягнення в виді грошового стягнення в значному розмірі (більшому, ніж передбачений деякими нормами кримінального закону. Наприклад, санкція статті 286 ч.1 КК України передбачає максимальний штраф у розмірі 8500грн. та альтернативну можливість позбавлення спеціального права), обов'язкове позбавлення особи спеціального права, свідчить про те, що при розгляді справи про зазначений вид адміністративного правопорушення слід дотримуватись гарантій, притаманних кримінальному провадженню, в тому числі права на захист від висунутого твердження про скоєння адміністративного правопорушення, яке сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2018р. ОСОБА_2 звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення її на іншу дату.

Як зазначає сам ОСОБА_2, справу просив перенести для того, щоб скористатися своїм правом на захист та скористатись правовою допомогою адвоката, з яким заключив договір про надання юридичних послуг 03 липня 2018р., оскільки має психічні вади, літній вік, та не має можливості самостійно захистити свої права в суді. Факт укладення договору з адвокатом підтверджується доданим до апеляційної скарги договором про надання юридичних послуг від 03.07.2018 року, укладеним між ОСОБА_2 та адвокатом Гореликом Є.Б. (а.с.20-21).

Відповідно до ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

В зв'язку з наявністю даних про перебування ОСОБА_2 на обліку у лікаря -психіатра та на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні, за клопотанням ОСОБА_2 судом було призначено судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до висновків експертизи ОСОБА_2 на період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством не страждав. Виявляє органічний розлад особистості. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними за умови дотримання співробітниками поліції всіх необхідних процедур ознайомлення ОСОБА_2 з можливими наслідками скоєного ним правопорушення, роз'яснення співробітниками поліції наслідків відмови ОСОБА_2 від проходження медичного освідування.

З мотивувальної частини висновку експертизи вбачається, що ОСОБА_2 спостерігався у психіатрів з 1986 року. В 1997 році був знятий з обліку. В 2010 році госпіталізувався в психіатричну лікарню, ВЛК лікарні був визнаний здоровим. Експерти виявили у ОСОБА_2 захворювання (враховуючи право особи на таємницю даних особистого характеру стосовно здоров'я, вважаю можливим не зазначати його найменування), яке супроводжується забувчивістю, деяким зниженням в інтелектуально-мністичній сфері, зниження концентрації уваги, тощо.

Враховуючи зазначений висновок судово-психіатричної експертизи, вік ОСОБА_2, вбачаються цілком імовірними його показання в частині того, що він не зрозумів суті того, що пропонував йому співробітник поліції, що він забув про укладення договору з захисником, що не міг зрозуміти що відбувається в судовому засіданні.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, безумовно, відноситься і з'ясування даних про особу обвинуваченого.

Але суд першої інстанції не з'ясував всі дані про особу, не вияснив причини клопотання про відкладення справи. Надавши можливість ознайомитись з матеріалами справи в день розгляду, фактично позбавив ОСОБА_2, який є людиною похилого віку (ІНФОРМАЦІЯ_2) підготуватись до її розгляду, та розглянув справу без участі захисника ОСОБА_2, що в силу психічного стану ОСОБА_2 слід визнати необхідним,чим порушив його право на захист, передбачене статтею 268 КУпАП.

Дотримуючись гарантій, передбачених кримінальним законодавством з мотивів, зазначених в постанові раніше, слід зазначити, що пунктом 3 частини 2 статті 52 КПК України передбачена обов'язкова участь захисника у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних вад не здатні повною мірою реалізовувати свої права. Враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_2 слід визнати саме такою особою.

Пунктом 4 частини 2 статті 412 КПК України передбачено скасування судового рішення у будь-якому разі, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов'язковою.

Допущені судом порушення норм КУпАП є істотними, тому винесена постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, апеляційна інстанція вважає необхідним зазначити, що факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, як вони викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 275278 від 01.06.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначили, що в їх присутності громадянину ОСОБА_2 було запропоновано продути алкотестер «Драгер» або пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі, у встановленому законом порядку, однак водій відмовився (а.с.4,5).

Також факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння не заперечував в судовому засіданні апеляційного суду і ОСОБА_2, пояснюючи тим, що зранку вживав лікарський препарат «Барбовал», не розумів наслідки цього, жодних понятих під час того, як його зупинили працівники поліції, він не бачив.

Допитаний у судовому засіданні апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_4, що склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, пояснив, що 01.06.2018р., згідно з Наказом начальника ГУ НП в Донецькій області генерала поліції третього рангу Семенишина М.О., виконував свої посадові обов'язки на території міста Слов'янську. Зазначив, що звернув увагу на водія мопеду ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що останній безпідставно змінював напрямок руху, що й стало причиною зупинки водія. Під час бесіди з громадянином ОСОБА_2 працівнику поліції було чутно явний запах алкоголю, у зв'язку з чим останньому було запропоновано продути алкотест «Драгер» або пройти огляд у медичному закладі. Дійсно, поняті були запрошені по черзі, так як було малолюдне місце і запросити відразу двох понятих не було можливості. ОСОБА_2 відмовився, обґрунтовуючи відмову тим, що дійсно у вечері напередодні вживав спиртні напої, і на його думку, це буде причиною позитивного результату огляду на стан сп'яніння.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Все вищевикладене свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводу апеляційної скарги щодо нерозуміння правопорушником ОСОБА_2 взагалі події та наслідків дій, то слід зазначити, що відповідно до результатів судово-психіатричної експертизи, останній за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними за умови дотримання співробітниками поліції всіх необхідних процедур ознайомлення ОСОБА_2 з можливими наслідками скоєного ним правопорушення, роз'яснення співробітниками поліції наслідків відмови ОСОБА_2 від проходження медичного освідування. Перевірити, в якій мірі співробітники міліції виконали всі ті процедури, про які йдеться у висновку експертизи, на даний час неможливо, оскільки відеозйомка не велась, тому цілком імовірно, що доводи апеляції заслуговують на увагу.

Разом з цим, відповідно до ст. 20 КУпАП звільненню від адміністративної відповідальності підлягає особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. Експерти не встановили такого стану у ОСОБА_2, тому він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, але з дотриманням та забезпеченням його права на захист.

У зв'язку з вищевикладеним, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджена доказами, наявними у матеріалах справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки адміністративне правопорушення вчинено 01 червня 2018 року, тобто на теперішній час сплили передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що провадження по справі необхідно закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 247 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С ТА Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2018 року скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: