П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2018 Справа №607/16373/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ПМП «СОВР»

за ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

з участю ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №416491 від 17 серпня 2018 року, громадянин ОСОБА_1 06 серпня 2018 року о 21 год. 40 хв. в м. Тернополі на бул. Куліша, 3, будучи посадовою особою порушив правила, норми та стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, при організації утримання та експлуатації міжбудинкового проїзду по вул. Куліша, 3 в м. Тернополі. Зокрема, не ліквідував просадину на прибудинковій території вказаного будинку та не вжив відповідних заходів щодо відновлення безпечних умов для руху, не забезпечив контроль за ліквідацією просадини на дорожньому полотні, що призвело до створення аварійної обстановки та механічного пошкодження транспортного засобу «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, внаслідок наїзду на перешкоду (просадину) на дорожньому полотні, що і стало причиною ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Вказав, що ПМП «СОВР», директором якого є він, згідно рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №811 від 23 червня 2001 року, здійснює утримання житлових будинків та прибудинкових територій, у тому числі будинку по бул. Куліша, 3, м. Тернопіль. Однак, міжбудинковий проїзд, де знаходиться каналізаційний люк та мала місце дана подія, не відноситься до прибудинкової території будинку по вул. Куліша, 3 в м. Тернополі. Відтак, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ч. 4 статті 140 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 4 ст. 140 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 06 серпня 2018 року о 21 год. 40 хв. в м. Тернополі на бул. Куліша, 3, будучи посадовою особою порушив правила, норми та стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, при організації утримання та експлуатації міжбудинкового проїзду по вул. Куліша, 3 в м. Тернополі. Зокрема, не ліквідував просадину на прибудинковій території вказаного будинку та не вжив відповідних заходів щодо відновлення безпечних умов для руху, не забезпечив контроль за ліквідацією просадини на дорожньому полотні, що призвело до створення аварійної обстановки та механічного пошкодження транспортного засобу.

На підтвердження обставин викладених у протоколі надано наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №416491 від 17 серпня 2018 року;

- рапорт працівника поліції від 07.08.2018 року;

- схема місця ДТП, яка сталася 06.08.2018 року о 21 год. 40 хв.;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 06.08.2018 року;

- акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.08.2018 року;

В судовому засіданні ОСОБА_3 категорично заперечив свою вину у вчинені даного правопорушення. Вказав, що дана територія не належить до прибудинкової території будинку за №3 по бул. Куліша в м. Тернополі, а він не є посадовою особою, на яку покладено обовязки щодо утримання у належному стані даної ділянки дороги.

Наявні в матеріалах справи письмові докази, жодним чином не спростовують твердження ОСОБА_1 та не підтверджують факт належності спірної території, міжбудинкового проїзду, де мала місце подія, до прибудинкової території будинку по вул. Куліша, 3 в м. Тернополі.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Аналізуючи наведені докази, суд приходить до переконання про те, що доказами, які містяться у матеріалах справи не підтверджується факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких- змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що в матеріалах справи недостатнього доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні, достатні та допустимі докази, за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом» на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 140, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_4