Провадження № 3/537/846/2018
Справа № 537/1519/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2018 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у місті Кременчуці ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3 Огли , ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.04.2018 року серії БР № 147043, 02.04.2018 року о 15 годині 10 хвилин в м. Кременчуці по вул. О. Богаєвського, 2/7, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, звужені зіниці очей). Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності свідків.

В судове засідання правопорушник не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належними чином, про причини неявки суд не повідомив.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В ст.38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчіх суду (судді), не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Відповідно до ст. 247 КУпАП, по закінченню зазначеного строку провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідне закрити.

З огляду на те, що 02.07.2018 року закінчується строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Тому суд, оцінює таку процесуальну поведінку ОСОБА_2, як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Суд вважає, що наведена поведінка ОСОБА_2 щодо ігнорування судових засідань суперечить загально правовому принципу добросовісності.

Так, принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб'єктів при виконанні своїх юридичних обов'язків і здійсненні своїх суб'єктивних прав. У суб'єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб'єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов'язків.

Категорія «добросовісність» має важливе значення в правовому регулюванні. По-перше, вона є тією загальнолюдською цінністю, без якої право не може ефективно функціонувати. Принцип добросовісності містить вимоги, які допомагають зняти або пом'якшити недоліки абстрактної і формальної природи права, наблизити його до ідеалів справедливості, рівності, свободи й гуманізму. Цей принцип лежить в основі механізмів самозахисту правової системи, які забезпечують повагу до її кінцевих цілей і дозволяють їй коригувати відхилення, що викликані використанням юридичних правил у тих випадках, коли існує порушення духу права при відповідності його букві. Тому добросовісність це також реалізація прав і дотримання обов'язків не лише відповідно до букви права, але й відповідно до його духу.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень, яка втілюється у:

- неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право;

- заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов'язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами. Обхід закону передбачає свідоме створення суб'єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Посилання на принцип добросовісності було використане Конституційним Судом України при винесенні рішення у справі «про охоронюваний законом інтерес» (від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004), в якому визначено, що добросовісність, як загально правовий принцип, є одним з критеріїв для визначення того, чи є будь-який інтерес «охоронюваним законом», тобто самостійним об'єктом судового захисту.

В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м'якого покарання) зазначено, що "справедливість - одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню".

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, Законом не встановлено обов'язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасників процесу, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Оцінюючи наявні матеріали справи, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 який порушив п. 2.5 ПДР України у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, що підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 02.04.2018 року серії БР № 147043, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 02.04.2018 року, рапортом інспектора роти № 3 Батальйону УПП у м. кременчуці молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 відео з нагрудної камери поліцейського.

Обираючи вид адміністративного стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя обставин, що помякшує чи обтяжує адміністративну відповідальність не вбачає.

Беручи до уваги ступінь вини ОСОБА_2 у вчиненому діянні, його особу та матеріальний стан, суддя вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у звязку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави в розмірі 352,4 грн.

Керуючись ст. 130 ч. 1, ст. ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 ОСОБА_3 Агагусейн-Огли у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 Агагусейн-Огли штраф в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 20400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 Агагусейн-Огли на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. (Держава в особі Державної судової адміністрації України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ідентифікаційний , отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019 , рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.І. Хіневич