Справа № 752/6059/18
Провадження № 3-в/752/55/18
ПОСТАНОВА

13.09.2018 суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 02.04.2018 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

11.09.2018р. ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02.04.2018р.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1, дійшов до наступного.

02.04.2018р. Голосіївським районним судом м.Києва винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУаПА, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами на один рік.

Постановою апеляційного суду міста Києва від 04.07.2018р. клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищенаведеної постанови Голосіївського районного суду м. Києва, залишено без задоволення і апеляційна скарга повернута заявнику.

Обґрунтовуючи вимоги, ОСОБА_1 просить застосувати аналогію права, посилаючись при цьому на практику ЄСПЛ, а саме: рішення, винесені у справах «Швидка проти України» та «Лучанінова проти України», і переглянути постанову суду, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУаПА.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ці положення також розповсюджуються і на діяльність суду.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (в тому числі за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

Статтею 459 КПК України, на яку посилається заявник у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, тобто діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Суд також вважає, що посилання ОСОБА_1 на рішення ЄСПЛ в аспекті заявленого ним питання про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами є необґрунтованими, оскільки рішення ЄСПЛ у справах «Швидка проти України» та «Лучанінова проти України» здебільше регулюють такі інституційні питання як доступ до апеляційного суду, несправедливість провадження і відсутність права на оскарження.

Враховуючи викладене, постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 02.04.2018р. не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 відмовити у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 02.04.2018 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Єсауленко