№ 336/4601/18
пр. № 3/336/1517/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркова Валентина Петрівна, розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП,
ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Павлоградського міськ районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2013 року, зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2013 року і до повноліття дитини. Проте, аліменти на утримання дитини він не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості за виконавчим провадженням, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.
ОСОБА_1, своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Суд у відповідності до ст. 268 КУпАП вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, адміністративне правопорушення мало місце 02.04.2018 року.
Зазначений адміністративний протокол надійшов на адресу суду 14.08.2018 року.
Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов'язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб'єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Зважаючи на те, що на момент розгляду справи сплили строки накладення адміністративного стягнення, які передбачені ст. 38 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності без встановлення вини ОСОБА_1 у даній справі.
Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 283, п.3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.П. Суркова

Строк предявлення виконавчого документу « »________20___р.

Постанова набрала законної сили « »_________20____р.

Дата видачі « »_________20____р.