Справа № 491/421/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Дорош Валерій Васильович розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про паспортний документ не надано, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості щодо раніше накладених адміністративних стягнень не надано, -

В с т а н о в и в :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в повному обсязі, які зобовязаний сплачувати відповідно до рішення Ананьївського районного суду Одеської області №2-608 від 22 серпня 2007 року, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців і становить 17756,52 грн. станом на 1 травня 2018 року.

За вказаним фактом заступником начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення від 11 травня 2018 року №10 за ст.183-1 КУпАП.

Матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення від 11 травня 2018 року №10 відносно ОСОБА_1 надійшли до Ананьївського районного суду Одеської області 15 травня 2018 року та того ж дня справу було призначено до розгляду на 30 травня 2018 року.

При цьому, про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено в установлено ч.1 ст.277-2 КУпАП порядку, шляхом направлення на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, судової повістки.

Проте, 30 травня 2018 року ОСОБА_1 до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Також, станом на 30 травня 2018 року до суду не надійшли відомості щодо належного сповіщення ОСОБА_1, у відповідності до положень ч.1 ст.277-2КУпАП, у звязку з чим, з метою дотримання вимог ч.1 ст.268 КУпАП України розгляд справи було відкладено на 14 червня 2018 року та повторно повідомлено ОСОБА_1 про дату час та місце розгляду справи.

14 червня 2018 року ОСОБА_1 до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило, про дату, та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у відповідності до положень ч.1 ст.277-2 КУпАП, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому рекомендованого листа з судовою повісткою.

При цьому, частиною 1 статті 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Заяв або клопотань ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Також, справи за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, не входять до переліку справ, які відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП можуть розглядатися лише у присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене суд розглядає справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи встановлено, що статтею 183-1 КУпАП передбачено відповідальність особи за правопорушення, яке полягає у несплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

При цьому, Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено статтею 183-1 відповідно до пункту 5 частини 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 7 грудня 2017 року.

Частиною 1 розділу II «Прикінцеві положення» зазначеного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності через місяць з дня його опублікування, крім підпункту 3 пункту 4, пунктів 5-7 розділу I цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та підпунктів 1 і 2 пункту 4 розділу I цього Закону, які набирають чинності через три місяці з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Зазначений закон було опубліковано у офіційному виданні-газеті «Голос України» від 6 січня 2018 року №4.

Таким чином, Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено статтею 183-1 7 лютого 2018 року.

При цьому, частиною 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів вбачається, що підставою для складення протоколу став факт несплати ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 у період з липня 2007 року по квітень 2018 року (включно).

З наведеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей про несплату більш ніж шість місяців ОСОБА_1 аліментів з моменту визнання законодавством України, в якості правопорушення несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 7 лютого 2018 року.

При цьому, частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналогічні за змістом норми містяться у ч.ч.1, 2 ст.8 КУпАП, якими передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З диспозиції статті 183-1 КУпАП вбачається що нею передбачено відповідальність особи за правопорушення, яке полягає у несплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

З наведеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 183-1, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення № 10 від 11 травня 2018 року за фактом вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про паспортний документ не надано, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд до відповідного апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_4

Постанова вступає в законну силу „___ _______ 20__ року.