Провадження № 33/824/1573/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.3 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Одеськоїобласті, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер невідомий, -

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.09.2018 року приблизно об 11 год. 45 хв. в м. Києві, по пр-ту Перемоги, 121-Д, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення - незаконне, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для правильного вирішення питання про його винуватість.

Як зазначає апелянт, зупинка його автомобіля відбулася без належних для того правових підстав. Крім того, він був згоден пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомого спеціального технічного приладу. Однак, за відсутності у працівників поліції необхідного обладнання мусив їхати до лікаря-нарколога у заклад охорони здоров'я. При цьому, огляд на стан сп'яніння був проведений з істотними порушеннями вимог закону, адже не було роз'яснено порядку проведення огляду, його прав, не залучалися свідки. Оскільки процедура відібрання зразків була сумнівною, її результати, на думку апелянта, не можна вважати належними та допустимими доказами його винуватості.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення судового засідання від останнього не надходило.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги п.п.4,6 ст.294 КУпАП, щодо строків апеляційного перегляду та необов'язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №214599 від 22.09.2018 року, ОСОБА_4 22.09.2018 року приблизно об 11 год. 45 хв. в м. Києві, по пр-ту Перемоги, 121-Д, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП (а.с.1).

При цьому, із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 був згодний, що підтвердив власним підписом. Будь-яких зауважень щодо складання протоколу, порядку проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння чи відібрання зразків для дослідження останнім зазначено не було.

Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 24.09.2018 року вбачається, що 22.09.2018 року о 13 год. 50 хв. ОСОБА_4 перебував у стані наркотичного сп'яніння (а.с.2).

Згідно з розпискою ОСОБА_5 від 22.09.2018 року ОСОБА_4 було відсторонено від керування транспортним засобом «Чері», д.н.з. НОМЕР_2, на 1 добу (а.с.3).

Як видно з відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції від 22.09.2018 року ОСОБА_4 було зупинено за підозрою участі його транспортного засобу в ДТП. У ході спілкування з патрульними він повідомив, що раніше притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров'я погодився (а.с.4).

Наявність притягнення ОСОБА_4 за ч.ч.1, 2 ст.130 КУпАП підтверджується витягами із інформаційної бази УПП у м. Києві (а.с.5,6).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи зазначене вище, приходить до переконання, що викладені у постанові доводи районного суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.3 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону суддею, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі.

Посилання апеляційної скарги на невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та істотні порушення закону під час винесення оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Із огляду на вищезазначене постанова Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року щодо ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року щодо ОСОБА_4 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль