01.06.2018 Справа № 756/5168/18
Унікальний № 756/5168/18
Провадження № 3/756/2948/18
ПОСТАНОВА
Іменем України

01 червня 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шестаковська Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка надійшла від Управління патрульної поліції в м. Києві відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 039589 ОСОБА_1 12.04.2018 року о 04:15 годині в м. Києві по вул. Електриків 19, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху керував автомобілем марки «Land Rover», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 проводився в установленому законом порядку в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія», відповідно до висновку № 004047 ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в суді свою вину не визнав та пояснив, що 12 квітня 2018 року близько 03 години ночі його зупинили працівники поліції, які повідомили, що у нього, як у водія, присутні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спец приладу «Drager». Погодившись, він двічі продував прилад, який в результаті нічого не показав. Коли працівник поліції втретє запропонував продути трубку приладу, то він вже відмовився та попросив повезти його до медичної установи для здачі аналізів. Працівники поліції на його прохання не відреагували, тому він почав дзвонити на спецлінію «102», після чого патруль, який його зупинив, викинув на траву технічний паспорт на автомобіль та поїхав. В зв`язку з ситуацією, яка трапилася, в нього підвищився тиск. Дружина, яка працює лікарем, дала йому відповідні препарати та сама сіла за кермо і вони поїхали далі. Проїхавши невелику відстань їх з дружиною автомобіль знову був зупинений ще одним поліцейським патрулем. Після чого, вони вже їздили до медичної установи та працівники поліції складали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, хоча за кермом була дружина.

Крім того, до суду з`явився працівник патрульної поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що вночі 12 квітня 2018 року їх патруль отримав повідомлення від своїх колег через радіозв`язок про те, що водій автомобіля марки «Land Rover» перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Було повідомлено маршрут руху вказаного автомобіля. Після цього вищевказаний автомобіль було виявлено, зупинено, та громадянину ОСОБА_1 було запропонованого пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», від чого він відмовився, проте погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Його було супроводжено до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», де він і пройшов огляд на стан сп`яніння і факт перебування його на той час в стані сп`яніння знайшло своє підтвердження у відповідному висновку, після цього саме він, інспектор роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП і склав щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав недотримання ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР.

При цьому працівник патрульної поліції ОСОБА_2 повідомив, що він добре не пам`ятає, хто саме був за кермом автомобіля «Land Rover», державний номер НОМЕР_1 , коли вказаний автомобіль був зупинений екіпажем патрульної поліції, до складу якого входив він сам.

Свідок ОСОБА_3 у присутності вже допитаного інспектора роти № 2 батальону № 1 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_2 повідомила, що вночі разом з чоловіком повертались додому від друзів. По дорозі додому їх зупинили працівники поліції та запропонували пройти тест за допомогою приладу «Drager». Чоловік ОСОБА_1 двічі продував трубку, проте пристрій нічого не показав. Потім чоловік зателефонував в 102 та викликав інший патруль, на що попередній патруль викинув документи чоловіка на узбіччя дороги та поїхав геть. Піднявши документи з узбіччя, вони виявили там лише реєстраційне свідоцтво на автомобіль. Посвідчення водія було відсутнє. Жодного документу про вилучення у її чоловіка посвідчення водія складено не було. У чоловіка піднявся артеріальний тиск, вона, як лікар, дала йому ліки та сама сіла за кермо, оскільки у її чоловіка вже не було водійського посвідчення. До того ж він вжив заспокійливі лікарські препарати. Проїхавши невелику відстань, їх автомобіль знову зупинили працівники поліції, проте уже інші. Всі працівники поліції достовірно бачили, що за кермом автомобіля була особисто вона, а її чоловік автомобілем не керував. Проте, вони вимагали, щоб огляд на стан сп`яніння пройшов саме він, на що він погодився. Вони поїхали до медичної установи, де чоловік пройшов огляд на стан сп`яніння і працівник поліції ОСОБА_2 склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо її чоловіка ОСОБА_1 , хоча за кермом автомобіля була вона, а чоловік їхав у якості пасажира.

Лікар Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» ОСОБА_4 , яка викликалась до суду за клопотанням захисника, не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 1 ст. 130 КпАП України відносно ОСОБА_1 , він 12.04.2018 року о 04 годині 15 хвилин керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, судом у присутності допитаних свідків було досліджено (переглянуто) відеозапис з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, де зафіксовано час до 04 години ранку, а не після, та видно, що працівники поліції підтверджували, що саме дружина ОСОБА_1 керувала автомобілем в момент його зупинки.

Диспозицією ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Але під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише знаходився на пасажирському сидінні в салоні автомобіля, керувала автомобілем його дружина ОСОБА_3 у той час, коли працівник патрульної поліції ОСОБА_2 разом з іншими співробітниками патрульної поліції 12.04.2018 року задовго до 04 години 15 хвилин ранку зупинили автомобіль «Land Rover», державний номер НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Електриків, 19.

Даний факт, крім пояснень ОСОБА_1 , підтверджується також і поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудних відеокамер працівників поліції.

Також слід зазначити, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення правопорушника у суді, поясненнями свідків, іншими доказами, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.04.2018 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п. 1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Land Rover», не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 283, 284, 290, 291 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити з підстав п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва особою, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.П. Шестаковська