АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що поліцейським порушено порядок огляду на стан сп'яніння, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду запропоновано водієві; працівниками поліції не запропоновано проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів, вони наполягали проїхати до медичного закладу. У протоколі БД №446549 зазначено що апелянт керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме порушенням координації рухів, зіниці очей не реагували на світло та його поведінка не відповідала обстановці, однак поліцейські не могли оцінити це належним чином, оскільки ОСОБА_3 постійно знаходився в автомобілі.

Також зазначає про те, що мав двобічну нижньодолеву пневмонію, що підтверджується висновком мультиспіральної комп'ютерної томографії легенів і середостіння від 05.06.2018, тому виглядає досить сумнівним висновок поліцейських про ознаки сп'яніння.

Посилається на те, що працівники поліції здійснили незаконний обшук транспортного засобу; у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я; суд не викликав і не допитав свідків в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установив суд, 06 червня 2018 року о 01 год. 25 хв. ОСОБА_3 в м.Києві, на вул.Набережно-Хрещатицька, 37, керував автомобілем «Мітцубісі»,д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, порушивши при цьому п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 446549, поясненнями свідків, розпискою про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортними засобами та відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ &q? в;Про Національну поліцію&quuo;, наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них&q? ; та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 &quві;Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних&q?де; чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, у тому числі щодо його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 вважаю, що вони є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що суд у повному обсязі їх дослідив.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 є законною, а тому підстав для зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/2691/2018 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Отвіновський П.Л.