Справа № 163/2941/17 Провадження №33/773/342/18 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2018 р. місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., за участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу в.о.заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 травня 2018 року,

встановив:

Вказаною постановою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, водія-експедитора ТОВ «Аграрій», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та закрито провадження у справі щодо нього на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.467 МК України.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №3873/20500/17 від 23.10.2017 року, товар: батареї для дефібрилятора «REANIBEX 300 BEXEN CARDIO» в кількості 10 штук, вартістю 21734,00 грн.; зарядні пристрої для батареї «MOSCOT» в кількості 10 штук, вартістю 10866,55 грн.; електроди для дефібриляції «BEXEN CARDIO» в кількості 10 штук, вартістю 4657,09 грн.; набори накладок для дефібрилятора «BEXEN CARDIO» в кількості 2 штуки, вартістю 5588,51 грн., - повернуто власнику товару - ЛЛК «Катронік» (04073, м. Київ, вул. Сирецька, 9), для подальшого митного оформлення.

ОСОБА_3 визнано винним за те, що він 23 жовтня 2017 року приблизно о 04 год. 38 хв., слідуючи в службових справах з Німеччини транзитом через ОСОБА_4 в Україну, через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «МАН», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп з реєстраційним номерним знаком АА4464ХТ, у якому на підставі товаросупровідних документів: Carnet TIR АХ80864208, CMR №№: 068878, 068874, 068867, 068877, 068875, інвойсів №№: 171017-01, НОМЕР_2, DA-12/2010, DA-12/1910, 121017, IN-F-030, переміщував збірний вантаж «Запчастини до автомобілів, бухти з лентами», в порушення вимог п.п.1, 2 ч.2 ст.191 МК України, не задекларував, тобто не заявив за встановленою формою у митній декларації та при усному опитуванні інспектором митниці точних та достовірних відомостей про наявність, кількість, найменування та вартість товару: батарей для дефібрилятора «REANIBEX 300 BEXEN CARDIO» в кількості 10 штук, вартістю 21734,00 грн.; зарядних пристроїв для батареї «MOSCOT» в кількості 10 штук, вартістю 10866,55 грн.; електродів для дефібриляції «BEXEN CARDIO» в кількості 10 штук, вартістю 4657,09 грн.; наборів накладок для дефібрилятора «BEXEN CARDIO» в кількості 2 штуки, вартістю 5588,51 грн., які знаходились в кабіні автомобіля, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Водночас, рішенням місцевого суду провадження у справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.467 МК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_3 визнати винним у порушенні митних правил за ст.472 МК України, і накласти стягнення в межах санкції даної статті. Водночас, апелянт просить поновити строки накладення стягнення на ОСОБА_3

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши представника митниці, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Представник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. В поданій заяві щодо апеляційної скарги заперечила.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 вказаної норми закону дотримався в повній мірі.

За нормами ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У поданій апеляційній скарзі, апелянт, зокрема просить визнати ОСОБА_3 винним у порушені митних правил за ст.472 МК України, однак дана вимога є безпідставною, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 оскаржуваним судовим рішенням визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а провадження у справі щодо нього закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у звязку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого 467 МК України.

Апеляційний суд також погоджується з рішення місцевого суду в частині закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 467 МК України, оскільки воно ґрунтується на законі.

Так, частиною 2 ст.467 МК України передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №3873/20500/17 від 23.10.2017 року, складеного відносно ОСОБА_3, порушення митних правил вчинено та виявлено працівниками УПМП Волинської митниці ДФС 23 жовтня 2017 року.

А тому, враховуючи положення ч.2 ст. 467 МК України, кінцевим строком накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення є 27 квітня 2018 року.

Оскільки на час винесення постанови судом першої інстанції закінчився передбачений ч.2 ст.467 МК України строк накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за вчинене ним порушення митних правил, то апеляційний суд вважає, що провадження у справі обґрунтовано закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

При цьому, прохання апелянта про поновлення строків накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 до задоволення не підлягає, оскільки воно не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Статтею 467 МК України визначено чіткий шестимісячний строк накладення стягнення з дня вчинення правопорушення, і при цьому цим Кодексом, не передбачено норм щодо поновлення таких строків.

Враховуючі дані обставини, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.530 МК України, ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_6