Справа №560/683/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в :

11 травня 2018 року в провадження Дубровицького районного суду Рівненської області з Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 06 травня 2018 року о 00 годині 15 хвилин, в с. Колки по вул. Центральна, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ВАЗ 21053", з державним номерним знаком НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Алкотест" №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі та дачі письмових пояснень.

У судове засідання громадянин ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти, які повернулися на адресу суду з відмітками "За відмовою адресата від отримання" (а.с.5-6). Заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Крім того, було викликано для допиту в якості свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_3, жителя АДРЕСА_3. Однак, вищевказані свідки в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Неявку даних свідків суд розцінює як небажання надати правдиві пояснення в суді.

Згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 1 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України", відповідно до якого в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Суд вживав всі необхідні заходи для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи та виклику ОСОБА_1 та свідків в судові засідання.

Відтак, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю громадянина ОСОБА_1 на підставі матеріалів, що наявні у справі.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Судом встановлено, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розписка про отримання ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутня.

Згідно пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністверства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

В матеріалах справи відсутній акт направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністверства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 №1452/735.

Згідно статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

В порушення вимог статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інспектор Бандура Т.О., яка у протоколі про адміністративне правопорушення стверджує, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не доставила транспортний засіб для зберігання на спеціальний майданчик.

Будь-яка інформація про передачу керування транспортним засобом іншій особі чи доставлення транспорного засобу на спеціальний майдачник в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутня.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд вважає, що протокол серії БД №268788 від 06 травня 2018 року складений з порушенням вимог чинного законодавства та не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ, а також бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому провадження у даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статтті 247, статтями 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.