Справа№464/1335/18
пр.№ 3/464/690/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Теслюк Д.Ю., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,

не працюючого, проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, будучи підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 12.03.2018 р. о 15.00 год., повторно, у м.Львові по вул. Хуторівка, 59, керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, не чітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України.

Окрім цього, ОСОБА_2 25.03.2018 р. о 11.15 год. у м.Львові по вул. Навроцького,8, повторно, керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного спяніння завужені зіниці очей, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України.

Окрім цього, ОСОБА_2 02.04.2018 р. о 05.13 год. у м.Львові по вул. Кавалерідзе, 2, повторно, керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України.

Окрім цього, ОСОБА_2 03.04.2018 р. о 06.30 год. у м.Львові по вул. Коломийська, 4, повторно, керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України.

Оскільки до суду надійшло чотири справи про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст.36 КУпАП обєдную справи №464/1335/18, №464/1681/18, №464/1829/18, №464/1845/18 в одне провадження та присвоюю №464/1335/18.

Під час розгляду протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та надав пояснення про те, що не перебував у стані наркотичного спяніння у жодному з випадків, зазначених у протоколах. Він відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, оскільки були на те поважні причини. Окрім цього, зазначив, у інспекторів патрульної поліції до нього упереджене ставлення, оскільки при кожній запинці, коли вони зясовували про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, відразу ж виявляли у нього ознаки наркотичного спяніння.

Допитаний під час розгляду протоколів про адміністративні правопорушення свідок ОСОБА_3 надав пояснення про те, що він до 29.05.2018 року був власником автомобіля НОМЕР_2. Вказаним автомобілем неодноразово керував ОСОБА_2, який був співмешканцем його доньки. На даний час автомобіль знятий з обліку та належить новому власнику.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративну відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП, крім іншого, встановлено за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, вчиненого повторно протягом року. Тобто, у випадку порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, факт перебування особи в стані сп?яніння чи під впливом лікарських препаратів не береться до уваги, оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду.

З представлених на розгляд протоколів про адміністративні правопорушення та матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вина його доведена зібраними по справі матеріалами (доказами), зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії БД №044299 від 12.03.2018 р., серії БД №061123 від 25.03.2018 р., серії БД №044054 від 02.04.2018 р. та серії БД №117875 від 03.04.2018 р.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану спяніння, рапортами; постановами про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП, ч.6 ст. 121 КУпАП; відомості із Адмінпрактики Управління патрульної поліції у м.Львові щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також переглянутим в ході розгляду протоколів про адміністративне правопорушення відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, а також поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду протоколів про адміністративні правопорушення.

Пояснення ОСОБА_2 суд оцінює критично, оскільки такі не узгоджуються з іншими доказами та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, наявні всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, що згідно ст.23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв з позбавленням права керування транспортними засобами і на інших осіб - накладення штрафу з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Що стосується адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді оплатного вилучення транспортного засобу, як рекомендує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу може бути і є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі (п. 28 постанови).

Як вбачається з відомостей, наданих Регіональним сервісним центром у Львівській області 08.06.2018 р., автомобіль НОМЕР_2 належить ОСОБА_12 (а.с.90,91), а відтак такий не може бути оплатно вилучений у ОСОБА_2

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 слід стягнути 352 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) в дохід держави 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Львівській обл./м.Львів/21081300, р/р 0001, банк: ГУ ДКСУ у Львівській обл., , ЗКПО 21081300 (призначення платежу) МФО (код банку) 825014 (в порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 0001, банк: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, , дохід бюджету: 22030106, МФО (код банку) 820019 (в порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Теслюк