Справа № 761/5430/18
Провадження № 3/761/2064/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1, РНОКПП невідомий, про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 10.02.2018, приблизно о 02 год. 45 хв. керував автомобілем «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_1, у м. Києві по просп. Перемоги з ознаками наркотичного сп'яніння, оскільки у нього виявлені порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагували на світло, поведінка водія не відповідала обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ч. 1 ст.130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 до суду не прибув, про поважність причини неявки суд не повідомив.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 10.02.2018 серії БР № 158136, письмові пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, рапорт працівника УПП у м. Києві, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворює, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом тощо.

Як вбачається з долученого до матеріалів відеозапису під час зупинки ОСОБА_1 та перевірки документів останнього, у працівників поліції виникли обґрунтовані підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп'яніння. На пропозицію пройти медичний огляд на стан сп'яніння у лікаря - нарколога ОСОБА_1 погодився.

Водночас, як зафіксовано на дослідженому відеозаписі, прибувши до медичного закладу, ОСОБА_1 намагався уникнути огляду, посилаючись на погане самопочуття, покинув кабінет лікаря - нарколога, не пройшовши огляду на стан наркотичного сп'яніння. Така поведінка особи свідчила про його фактичну відмову від проходження огляду, що стало підставою для складання протоколу.

Крім того, описана вище поведінка ОСОБА_1 у медичному закладі підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3

З наведеного витікає, що своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

У зв'язку з цим, суддя вважає за необхідне зазначити, що про судове засідання ОСОБА_1завчасно сповіщений шляхом направлення судової повітки за адресою його мешкання, зазначеною останнім у протоколі - АДРЕСА_1, однак до суду не прибув.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово зазначив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Наведені обставини дають підстави для критичної оцінки процесуальної поведінки гр. ОСОБА_1 та свідчать про намір останньогоу такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює під час керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення адміністративного стягнення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 130, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя В.М.Циктіч