БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1599/18
Провадження № 3/497/879/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3, студентки медичного училища, розташованого в м.Ізмаїл, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ОСОБА_3, особу якої встановлено на підставі закордонного паспорту ОСОБА_2 ОСОБА_3 серії АА0776229, виданого 27.06.2016 року IS"CRIS"REGISTRU",

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 вже двічі протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.2ст.203 КУпАП у виді попередження - постановами Болградського районного суду Одеської області від 22.08.2018р. (справа №497/1414/18, провадження №3/497/855/18) та від 07.09.2017р. (справа №497/1529/18, провадження №3/497/855/18).

Проте, 17.09.2018 року до суду знову надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №146296 від 13.09.2018року, згідно якого в цей день, о 21:20, на ділянці відповідальності ВПП "Виноградівка" під час прикордонного контролю на виїзд з України, знову було виявлено неповнолітню громадянку ОСОБА_3 ОСОБА_1 (PAMUCCIU DARIA), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перевищила встановлений термін перебування в Україні на 12 діб, чим, згідно БД 1.11 «ПТР-90», порушила вимоги п.п.2п.2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого ПКМУ №150 від 15.02.2012 року, за що передбачена відповідальність частино 2 статті 203 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 у присутності матері пояснила, що вона є студенткою медичного училища в м.Ізмаїл Одеської області, наразі оформлює документи на проживання разом з татом на території України, які будуть готові через 11 місяців - на момент її повноліття, дійсно одного разу перевищила встановлений Законом України 90-денний термін перебування на території України у зв'язку з тим, що не могла перервати навчальний процес, і раніше законодавство України не вимагало дотримання такої норми неповнолітніми; вона часто на вихідні їздить додому, проте при перетинанні кордону тепер спрацьовує система на пункті пропуску, яка виявляє, що перетинання кордону їй не можна пів року. Вона дійсно вже двічі притягувалася судом до відповідальності у виді попередження за таке саме правопорушення, знала, що не може перетинати кордон протягом 6-ти місяців, проте, оскільки прикордонна служба наразі не має права не пропускати її до України через таке порушення, вона на навчання приїхала, але у навчальному закладі в неї вимагали результати медичного обстеження, які вона, на її думку, могла отримати лише за місцем свого постійного проживання - в ОСОБА_3, тому змушена була виїхати з України до ОСОБА_3, до батьків, додому. Просить не призначати їй надто суворого стягнення, оскільки вона усвідомила, що порушила законодавство України втретє, має намір більше не допускати таких правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1, її матір, суд дійшов висновку, що в діях неповнолітньої ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.203 КУпАП за кваліфікаційною ознакою: порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах вїзду-виїзду, оскільки ОСОБА_1 утретє, усвідомлюючи, що порушує вимоги Закону, перевищивши термін перебування на території України, з-за чого не мала б вїжджати до України протягом 6-ти місяців, знову, скориставшись своїм неповнолітнім віком, не дотрималась встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, та ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, а її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом старшого прапорщика ОСОБА_4, поясненнями ОСОБА_1, копією її закордонного паспорту громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3, та іншими доказами, дослідженими судом.

Так, згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 203 КУпАП передбачена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті. Частиною другою цієї статті передбачена відповідальність за недодержання іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку реєстрації або проживання на території України за недійсними документами чи документами, строк дії яких закінчився, або порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах вїзду-виїзду, за що передбачена адміністративна відповідальність у виді попередження або накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян від 1700грн. до 5100грн.).

Дія цієї статті не поширюється на випадки, коли іноземці чи особи без громадянства з наміром отримати притулок чи бути визнаними в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту, під час вїзду в Україну незаконно перетнули державний кордон України і перебувають на території України протягом часу, необхідного для звернення із заявою про надання притулку чи заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" Стаття 203 із змінами, внесеними останнього разу Законом України № 2293-VIII від 27.02.2018.

Проте, до неповнолітніх за вчинення адміністративних правопорушень - у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років - можуть бути застосовані, відповідно до ст.24-1 КУпАП, лише наступні заходи впливу: 1) зобов'язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Крім того, в разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до неповнолітніх (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Характерною особливістю адміністративної відповідальності неповнолітніх є її перекладення за певних обставин на батьків чи осіб, які їх заміняють. Так, ст.184 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачає, що вчинення неповнолітніми віком від 14 до 16 років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на батьків чи осіб, які їх заступають, від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заходи впливу мають виховний характер і можуть бути застосовані до неповнолітніх, які скоїли адміністративний проступок, у віці 16-18 років, якщо орган адміністративної юрисдикції дійде висновку, що виправлення правопорушника можливе без застосування до нього суворішого адміністративного стягнення. У сукупності ці заходи утворюють систему, що складена з урахуванням збільшення тяжкості примусових заходів - від менш суворих до суворіших.

Менш суворі примусові заходи застосовуються тільки в тому випадку, якщо орган, уповноважений розглядати справу про відповідне адміністративне правопорушення, дійде висновку, що виправлення правопорушника можливе без застосування до нього суворішого адміністративного стягнення. Недостатність заходів щодо боротьби з адміністративними правопорушеннями створює умови для їх збільшення, а в підсумку до зростання правопорушень як серед неповнолітніх, так і серед дорослих.

Крім того, до повнолітніх іноземних громадян та осіб без громадянства в разі грубого порушення ними правопорядку може застосовуватися адміністративне видворення за межі України.

Адміністративне стягнення, згідно із чинним законодавством, діє протягом року з моменту його застосування. Заходи адміністративної відповідальності застосовуються відповідно до законодавства.

Статтею 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачені обставини, які суд може врахувати як такі, що пом'якшують вину правопорушника: щире розкаяння винного, відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди, вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин, вчинення правопорушення неповнолітнім.

Таким чином, при застосуванні заходу впливу до ОСОБА_1, що вчинила правопорушення, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь її вини, майновий стан, її особу (є неповнолітньою, студентка), наявність пом'якшуючої та обтяжуючої обставини, та дійшов висновку про наявність підстав щодо притягнення її до адміністративної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, відповідно до ч.2ст.35 КУпАП, в даному випадку, суд визнає повторне, протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тобто, рецидив правопорушення.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_1, відповідно до ст.34 КУпАП, суд визнає щире каяття та скоєння правопорушення неповнолітньою. Перелік помякшуючих обставин не є вичерпним. Законами можуть передбачатися й інші помякшуючі обставини. Більш того, правозастосовник може визнати помякшуючими і обставини, які не зазначені в законі. Тому ще однією обставиною, що пом'якшує покарання, в даному випадку, суд визнає сукупність обставин, що склалися в ОСОБА_1, у даному випадку: неможливість перервати навчальний процес, зміни у законодавстві, необхідність виїхати за місцем проживання для проходження медобстеження, усвідомлення своєї вини.

Так, попередження полягає в офіційному осуді вчиненого проступку і застереженні правопорушника від його повторення. Це найменш суворе адміністративне стягнення, яке застосовується за незначні адміністративні проступки. Воно спрямоване на інформування правопорушника, що його поведінка носить антигромадський характер і засуджується нормами адміністративного права, і що йому слід припинити вчинення подібних проступків, в протилежному випадку він буде притягнутий до більш суворого покарання. Це офіційне попередження правопорушника стосовно недопустимості таких діянь у майбутньому.

Застосовуючи цей вид адміністративного стягнення, юрисдикційний орган дає негативну державну оцінку неправомірному діянню, а не вимагає припинити подібні проступки. Як правило, попередження виноситься щодо осіб, протиправні дії яких нестановлять підвищеної суспільної небезпеки. Попередження виконує свою виховну роль тоді, коли застосовується не заочно, а у присутності правопорушника.

Попередження вважається тільки тоді адміністративним стягненням, якщо воно оформлене у відповідному порядку письмовою постановою або у передбачених законодавством випадках фіксується іншим встановленим способом (наприклад, запис у талоні до посвідчення водія). Тобто, якщо попередження оформляється усно, це не є адміністративним стягненням. На відміну від зауваження попередження вважається заходом адміністративного стягнення, а усне зауваження - заходом державного й громадського осудження. Догана чи сувора догана - захід морально-психологічного впливу, який застосовується до неповнолітніх правопорушників у разі систематичного невиконання встановлених правил поведінки і здійснення правопорушень, що свідчать про формування антигромадської установки. Догана або сувора догана за своєю юридичною природою є офіційним осудженням неповнолітнього правопорушника та вчиненого ним діяння, здійсненим від імені держави.

Тому, враховуючи неповнолітній вік ОСОБА_1, її щире каяття та пом'якшуючі обставини, а також положення ст.24-1 КУпАП, та наявність обтяжуючої обставини отримання двох попереджень, суд дійшов висновку, що, враховуючи принципи невідворотності покарання та збільшення тяжкості примусових заходів - від менш суворих до суворіших, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді догани, оскільки вона вже двічі протягом року вже отримувала попередження, що відповідає характеру вчиненого нею правопорушення, її особі та ступеню вини.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», в разі ухвалення судом постанови про призначення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 352.40 гривень.

Керуючись ст.ст.9-11, 24-1, 33, 40-1, 203, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.203ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити їй адміністративне стягнення на підставі ст.24-1 КУпАП у виді догани, оголосивши його у судовому засіданні.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні і 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її законним представником до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя А.В. Кравцова