П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2018 Справа №607/6420/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 Садік Аканні, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, студента,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 431180 від 07 квітня 2018 року, 07 квітня 2018 року о 07 год. 14 хв. в м. Тернополі по вул. Ломоносова, ОСОБА_1 Садік Аканні керував транспортним засобом Mercedes Benz S 550, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, хитка хода, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Drager-Alcotest 6820» ARHJ-0295 (повірка дійсна до 04 жовтня 2018 року) відмовився в категоричній формі, а також проїхати в ОСОБА_3, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 Садік Аканні в судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання рекомендованих повідомлень на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до ст. 254 КУпАП складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відпідписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 Садік Аканні є громадянином ОСОБА_2, та з оглянутих відеоматеріалів з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що останній не достатньо володіє українською мовою, до працівників патрульної поліції звертався переважно англійською мовою.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід'ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції). При цьому, відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа «Шабельник проти України», рішення від 19 лютого 2009 року).

Разом з тим, працівники патрульної поліції при складенні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що останній повідомив їх про необхідність йому перекладу протоколу, оскільки він не розуміє української мови, не забезпечили йому такої можливості. Також, поліцейські не запропонували йому надати свої пояснення з приводу складеного протоколу, та не роз'яснили належним чином його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, оскільки спілкувалися з ОСОБА_1 українською мовою, лише з частковим перекладом окремих слів на англійську мову, без участі перекладача, чим було істотно порушено та обмежено його процесуальні права, в тому числі право на захист.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно п. 6 Рохділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні докази, які підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі.

Так, з досліджених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в присутності спочатку одного, а потім іншого свідка йому працівниками патрульної поліції було запропоновано пройти тест на алкогольне спяніння, без конкретизації в якому порядку та за допомогою якого приладу. При цьому, працівники патрульної поліції зверталися до нього українською мовою та, не переконавшись у тому, що ОСОБА_1 розуміє достатньою мірою їх, зробили висновок про те, що він відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Разом з тим, працівники патрульної поліції не пропонували ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 07 квітня 2018 року, згідно яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився проїхати в ОСОБА_3 для проходження огляду на стан алкогольного, а також рапорт інспектора роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 07 квітня 2018 року аналогічного змісту, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Таким чином, суд приходить до переконання про порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 212631 від 23 липня 2017 року складений працівником поліції внаслідок істотних порушень прав, свобод та інтересів особи, зокрема, з порушенням права на захист, а тому визнається недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 07 квітня 2018 року та рапорт інспектора роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 07 квітня 2018 року також не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки неможливість засвідчення ними фактів, викладених у вказаних поясненнях, підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, а нормами КУпАП не покладено на суд обов'язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, враховуючи те, що подію та склад адміністративного правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, однак такі докази в матеріалах справи відстуні, суддя приходить до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Садік Аканні за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_7