Справа № 214/6354/18
3/214/2137/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2018 о 02 год. 20 хв. в м. Кривому Розі у Саксаганському районі по вулиці Рокосовського, буд.15, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на визначення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечувавобставини його скоєння, пояснив, що 14.09.2018 близько 02 години ночі він їхав до площі Горького з двома малознайомими дівчатами, з якими перед цим познайомився у барі. В той час, коли він проїхав на світлофор на вулиці Гагаріна, його зупинили працівники поліції. Патрульний, що підійшов до його автомобілю, не зазначив причину зупинки, лише попросив надати документи. Після того, як патрульний повернув документи, він поїхав, тому що думав, що перевірка закінчена і він вільний, але коли побачив, що патрульний автомобіль його наздоганяє повернув праворуч у провулок, де покинув автомобіль і побіг у невідомому йому напрямку поміж будинків, щоб сховатися від патрульних. Так вчинив, тому що злякався їх. Дівчата в цей час залишилися у автомобілі, де вони поділися далі йому не відомо. Так як він не знав місцевості, то заблукав і тут його спіймали патрульні й затримали. Він знаходився у стресовому стані, тому не памятає, що відбувалося далі.

Адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подано до суду письмові пояснення, в яких він стверджує, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 проходити огляд на встановлення стану наркотичного сп'яніння, що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського. Також, захисник просить звернути увагу на те, що відповідно до письмових пояснень свідків, ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду о 02 години 40 хвилин, але згідно з відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, у зазначений час вказаних дій не відбувалось. Окрім того, як видно з протоколу адміністративного затримання, ОСОБА_2 в період часу з 02 годин 30 хвилин по 03 годин 10 хвилин був затриманий працівниками поліції, а тому не міг в цей час відмовитися від проходження медичного огляду. При цьому, захисник стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить точного часу вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення. Після адміністративного затримання до закладу охорони здоровя ОСОБА_2 самостійно не звертався, оскільки поліцейськими не було видано йому направлення на проходження такого огляду. Захисник також зауважує на те, що не відсторонивши ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, поліцейські самі визнали той факт, що у нього були відсутні ознаки наркотичного сп'яніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Так, під час розгляду справи, судом було переглянуто відеозаписи з відеореєстратора та бодікмери інспектора поліції, з яких встановлено, що він не в повній мірі містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у звязку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на встановлення стану наркотичного спяніння у встановленому законом порядку. Згідно з відеозаписом, на ньому не зафіксовано пропозицію працівників поліції до ОСОБА_2 на проходження медичного огляду у присутності двох свідків. У зв'язку з викладеним, з урахуванням положень ст.ст.251, 252 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність визнання вказаного доказу неналежним, а тому не приймає його до уваги при встановленні наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2Ю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.10).

Також, до судового засідання, за клопотанням ОСОБА_2 та його захисника, виклалися свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, проте до суду вони не зявилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, тому суд, для дотримання строків, встановленихч.2 ст.38 КУпАП, приходить до висновку про можливість вивчення їх письмових пояснень під час судового розгляду.

Так, не дивлячись на заперечення ОСОБА_2 своєї винуватості та на те, що судом прийнято рішення про визнання вказаного вище доказу неналежним, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується, дослідженим в судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №178903 від 14.09.2018, відповідно до якого, 14.09.2018 о 02 год. 20 хв. в м. Кривому Розі у Саксаганському районі по вулиці Рокосовського, буд.15, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на визначення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків (а.с.1);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 14.09.2018, відповідно до яких вони 14.09.2018 о 02 години 40 хвилин в м. Кривому Розі по вулиці Рокосовського, буд.15 вони запрошені співробітниками патрульної поліції у якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст.130 КУпАП щодо водія ОСОБА_2 В їх присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога для визначення стану наркотичного спяніння, що засвідчено їхніми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення. Також, в їх присутності ОСОБА_2 ознайомлено зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП(а.с.2, 3);

-письмовими поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8, згідно з якими 14.09.2018 приблизно о 02 години 00 хвилин на пр. Гагаріна біля магазину «Варус», вони здійснювали покупки та попросили знайомого відвести їх додому на пр. Металургів, на що той погодився. Вони сіли до автомобіля НОМЕР_1 та попрямували на пр. Металургів. По дорозі, водій вибіг з автомобіля, зачинив його та побіг у невідомому напрямку (а.с.4, 5);

-направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_2 з метою встановлення стану наркотичного спяніння від 14.09.2018, у звязку із виявленням у нього ознак наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці (а.с.6);

- протоколом про адміністративне затримання серії АА №126477 від 14.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_2 у службове приміщення не доставлявся, оскільки останнього затримано за місцем скоєння правопорушення по вулиці Рокосовського, буд.15, 14.09.2018 о 02 години 30 хвилин, у зв'язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП для припинення адміністративного правопорушення, та складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення особи. ОСОБА_2 розяснено його права та обовязки, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також про право та можливість отримання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу». При особистому огляді тілесні ушкодження у ОСОБА_2 не виявлено. Заяв та зауважень при затриманні та огляді не надходило. ОСОБА_2 звільнений 14.09.2018 о 03 години 10 хвилин (а.с.7);

-рапортом інспектора патрульної поліції від 14.09.2018, відповідно до якого 14.09.2018 близько 02 годин 20 хвилин, екіпажем 0209 під час патрулювання по пр. Гагаріна виявлено автомобіль НОМЕР_2, оскільки надійшла інформація, що водій може знаходитись в стані наркотичного сп'яніння. Автомобіль було зупинено на підставі ч.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». За кермом знаходився водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який дійсно мав ознаки наркотичного спяніння та після законної вимоги пройти медичний огляд в закладі охорони здоровя КЗ «Криворізьке ПНД» ДОР у лікаря-нарколога, зачинив вікно та покинув місце зупинки. В подальшому ОСОБА_2 був зупинений за адресою: вулиці Рокосовського, буд.15, де після зупинки покинув автомобіль та почав тікати, але був затриманий в гаражах поблизу місця зупинки. До затриманого застосовано спецзасіб кайданки, п.3б ст.45 Закону України «Про Національну поліцію». В подальшому, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, у зв'язку з чим щодо нього складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8);

- довідкою від 14.09.2018, відповідно до якої ОСОБА_2 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії ЯАА №513296 категорії В. Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня (а.с.9).

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України закріплено обовязок водія на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння.

Згідно з п.п.2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного спяніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, у судовому засіданні судом встановлено, що водій ОСОБА_2 мав ознаки наркотичного спяніння в момент його зупинки 14.09.2018, у звязку з чим суд приходить до висновку про обґрунтоване предявлення інспектором патрульної поліції вимоги щодо доцільності проходження ним огляду на визначення стану наркотичного спяніння. Відмова водія від проходження медичного огляду підтверджується письмовими матеріалами справи.

Що стосується твердження захисника ОСОБА_2 з приводу невідповідності часу, коли останній відмовився від проходження огляду, зафіксованого на відеозаписі з часом, зазначеним в письмових поясненнях свідків, суддя не приймає їх до уваги, оскільки вказаний відеозапис визнано неналежним доказом, а будь-яких протиріч у поясненнях свідків з іншими матеріалами справи, не встановлено. При цьому, суд вважає, що встановлення часу вчинення адміністративного правопорушення не може вплинути на вирішення питання про наявність чи відсутність в діях особи, що притягається до відповідальності вини, із урахуванням того, що час вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення.

Також, не є обґрунтованими твердження захисника з приводу того, що ОСОБА_2 в період часу з 02 годин 30 хвилин по 03 годин 10 хвилин був затриманий працівниками поліції, а тому не міг в цей час відмовитися від проходження медичного огляду. Суд наголошує на тому, що відповідно до чинного процесуального законодавства, затримання особи в порядку ст.261 КУпАП, жодним чином не перешкоджає працівникам поліції зробити пропозицію затриманій особі на проходження огляду на встановлення факту перебування у стані алкогольного сп'яніння, а цій особі, в свою чергу, прийняти її чи відмовитись.

Окрім того, є безпідставними доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить точного часу вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, адже, інспектором поліції, при складанні вказаного протоколу, належним чином було дотримано положення ст.256 КУпАП та зазначено час вчинення ОСОБА_4 правопорушення «02 години 20 хвилин».

Також, розцінюються, як намагання ввести суд в оману доводи захисника про те, що співробітниками поліції не було видано ОСОБА_4 направлення на проходження огляду в медичному закладі, оскільки до матеріалів справи долучено вказане направлення від 14.09.2018, видане о 02 годині 40 хвилин (а.с.6). При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 не був позбавлений права самостійно після адміністративного затримання звернутися до закладу охорони здоровя, адже він був звільнений після затримання о 03 години 10 хвилин, та мав достатньо часу, щоб у відповідності до положень ч.4 ст.266 КУпАП, протягом двох годин пройти необхідний огляд.

Що ж стосується посилання захисника на те, що не відсторонивши ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, поліцейські самі визнали той факт, що у нього були відсутні ознаки наркотичного сп'яніння, суд вважає їх необґрунтованими. Вказані доводи не є тією безумовною підставою для визнання дій ОСОБА_2 такими, що не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення ним п.2.5 ПДР України, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, а саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп'яніння.

Отже, на думку суду, факт не відсторонення працівниками поліції особи від керування транспортним засобом, не впливає на доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Будь-яких клопотань про витребування доказів та їх дослідження до суду, ані ОСОБА_2, ані його захисником під час розгляду справи заявлено не було. Окрім того, будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції з приводу складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, не подавалось.

Матеріали справи не містять жодних зауважень від ОСОБА_2 щодо незаконних дій працівників поліції під час складання ними протоколу про адміністративне правопорушення, або будь-яких інших клопотань з цього приводу.

Протокол підписаний як працівником поліції, так і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (а.с.1).

На думку суду, невизнання ОСОБА_2 вини, має на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вказані вище твердження як ОСОБА_2, так і його захисника, спростовуються матеріалами справи та доказами, отриманими судом безпосередньо під час судового розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як у останнього були наявні ознаки наркотичного спяніння, які зазначені в протоколі, а тому інспектором патрульної поліції правомірно запропоновано водію пройти огляд для встановлення стану спяніння, від проходження якого ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на встановлення стану наркотичного спяніння.

Обираючи вид стягнення, суд, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_2, його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що, згідно з вимогами ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

Згідно з ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Хомініч С.В.