КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/190/2018 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Левицька Т.В.
ПОСТАНОВА[i]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянула апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року щодо ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що ОСОБА_3 05 квітня 2018 року о 12 год. 00 хв. по вул. Грінченка, 1 в м. Києві в порушення вимог п. 2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

Представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року та закриття провадження у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; не взяв до уваги те, що у протоколі відсутній підпис свідка; у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2, неодноразово повідомлені належним чином про час та дату судового засідання, до суду апеляційної інстанції не з'явилися, причини неявки не повідомили, заяв та клопотань від них на адресу суду не надходило.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, наявних у матеріалах справи доказів того, що суд належним чином повідомляв ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2 про час і місце судових засідань, вважаю, що суд неухильно дотримався в даному випадку норм закону та вживав усіх заходів направлених на забезпечення явки особи до суду.

З огляду на викладене вважаю, що апеляційний перегляд справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3можливий у їх відсутність.

Дослідив матеріали справи та перевірив доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення серед іншого зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Досліджуючи під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції встановив, що інспектори патрульної служби, проводячи огляд на стан наркотичного сп'яніння, вказаних вимог дотрималися, а суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 103273 від 05 квітня 2018 року, ОСОБА_3 о 12 год. 00 хв., по вул. Грінченка, 1 в порушення вимог п. 2.5. ПДР керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння кінцівок пальців рук, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

З оглянутого в суді апеляційної інстанції запису нагрудної камери інспектора поліції убачається, що огляд на стан наркотичного сп'яніння проведений з дотриманням вимог Закону, зокрема ОСОБА_3 роз'яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння та запрошено двох свідків, у присутності яких ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі відмовився. При цьому будь-яких зауважень від ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 не надходило.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння узгоджуються між собою та об'єктивно підтверджуються наявними у адміністративних матеріалах доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення; даними відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дослідив наявні у адміністративних матеріалах докази, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги ст. 266 КУпАП та положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння дотриманні. Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність у ньому підпису свідка, - безпідставні, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 103273 від 05.04.2018 щодо ОСОБА_3 наявні підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Посилання в апеляційні скарзі ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2 на те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд у медичному закладі, а також на те, що в протоколі відсутній підпис свідка та у матеріалах справи відсутня доказова база, судом перевірялися, свого підтвердження не знайшли таспростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М.Сітайло