Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/859/18 Головуючий в 1 інст. Макаров В.О.
Провадження №33/778/306/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В., за участю захисника-адвоката Мельнікова В.Є., розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Мельнікова В.Є. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, 11 січня 2018 року о 04 годині 10 хвилин, в м.Запоріжжі, на перехресті проспекту Маяковського та вулиці Патріотична, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «ВАЗ 111940», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів) та від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Мельніков В.Є. просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що під час розгляду справи було допитано ОСОБА_3, який повідомив, що не керував транспортним засобом, зазначене підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 Факт керування ним транспортним засобом не підтверджується жодним засобом відеоспостереження. Крім того, стороною захисту було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, але вказані свідки допитані не були. За таких обставин, на думку апелянта, провадження по справі підлягає закриттю.

Вислухавши захисника-адвоката Мельнікова В.Є., який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову суду скасувати та закрити провадження в справі, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що він не знаходився за кермом. Того дня зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 В подальшому, вони вирішили попити каву та за руль автомобіля сів саме ОСОБА_4 Після того як здійснилася зупинка автомобіля, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, а він пересів до водійського сидіння за руль для того щоб взяти речі з бардачка автомобіля. Проте, приблизно через 20 секунд до автомобіля під'їхали поліцейські, які почали перевіряти документи і запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння із застосуванням спеціального пристрою «Алкотестер Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, але він відмовився від проходження огляду.

Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_3 на свій захист, спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №237359 від 11 січня 2018 року, з якого вбачається, що протокол складений в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, від підпису протоколу ОСОБА_3 відмовився (а.с.1), актом огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, яким підтверджені висновки про наявність у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння (а.с.3); направленням на огляд водія ОСОБА_3 з метою виявлення стану сп'яніння (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров'я (а.с.5-6) та ін.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він був запрошений поліцейськими як свідок, коли ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального пристрою «Алкотестер Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. Однак останній відмовився пройти огляд на місці зупинки, а також в закладі охорони здоров'я.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_10, який склав відносно ОСОБА_11 протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що під час патрулювання на службовому автомобілі по вул. Лєрмонтова у м. Запоріжжі було виявлено автомобіль «ВАЗ 111940», який стояв навпроти магазину «Сільпо». В подальшому в автомобіль сів невідомий чоловік та поїхав в сторону розважального центру. Водій транспортного засобу їхав по тротуару, а тому, побачивши дане порушення, інспектором було прийнято рішення про зупинку автомобіля. ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу поясняв, що за кермом була інша особа, але біля автомобіля він був один, інших осіб не було. Під час розмови з водієм було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів) та запропоновано йому пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних засобів. Проте, він у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням спеціального пристрою «Алкотестер Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився пройти медичний огляд на стан сп'яніння у медичному закладі.

Вищевказані докази узгоджуються з відеозаписом вказаних подій, здійсненим з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого працівниками поліції у присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального пристрою «Алкотестер Драгер», від проходження огляду ОСОБА_3 відмовився, а також відмовився пройти медичний огляд на стан сп'яніння у медичному закладі.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд заслухав ОСОБА_3 з приводу вказаної події, свідка ОСОБА_8 та інспектора поліції ОСОБА_10, дослідив інші докази, які наявні в матеріалах справи, і які були долучені під час розгляду справи, надав цим доказам належну оцінку та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких порушень при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №237359 від 11 січня 2018 року відносно ОСОБА_3 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_4 є необґрунтованими, оскільки зазначений свідок є товаришем ОСОБА_3 та особою, зацікавленою в результатах розгляду справи, про що обґрунтовано вказав суд першої інстанції в постанові, крім того, показання свідка ОСОБА_4 спростовуються матеріалами справи, показаннями інших свідків та відеозаписом зазначених подій, а факт керування свідком ОСОБА_4 автомобілем на момент його зупинки об'єктивно нічим не підтверджується.

Також є необґрунтованими доводи захисника про відмову суду в задоволенні його клопотання про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_12, а також інспектора поліції ОСОБА_5, оскільки судом першої інстанції зазначені свідки неодноразово викликались до суду, але не з'явились по невідомим суду причинам.

Проте, докази, які містяться в матеріалах справи, є достатніми для висновку про вчинення ОСОБА_3 вищевказаного правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції повністю відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції дотримався вимог ст.245, ст.280 КУпАП, повно і всебічно дослідив обставини справи та дав правильну оцінку дослідженим доказам, що відображено у самій постанові суду.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Мельнікова В.Є., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Мельнікова В.Є. залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева