АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/958/18 Справа № 176/1255/18 Головуючий у 1 й інстанції - Павловська І. А. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І.,за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника-Мринської О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Олександрівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 24 травня 2018 року об 11 годині 30 хвилин в місті Жовті Води Дніпропетровської області по бульвару Свободи, 60, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме відчувався запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, виражене тремтіння пальців, різка зміна забарвлення шкіри, поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому, останній, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» та в закладі охорони здоров'я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі особа що притягається до адміністративної відповідальності просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження по справі закрити.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що під час складання адміністративного протоколу працівниками поліції порушено порядок огляду та порядок направлення на огляд на стан алкогольного сп'яніння передбаченого ст. 266 КУпАП, оскільки вразі направлення на огляд в закладах охорони здоров'я, такий огляд згідно до інструкції має бути проведений на підставі направлення на огляд водія, яке в матеріалах провадження відсутнє.

Мотивуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння із використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки, однак як наголошує апелянт в матеріалах провадження відсутні відомості про відмову від проходження огляду в медичному закладі.

Вислухавши доводи апелянта та його захисника, які просили скасувати постанову суду та закрити провадження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, в частині призначення покарання, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2 окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом поліцейського Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Горбунова В.О. від 24 травня 2018 року, в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в яких зазначено, що 24 травня 2018 року об 11 годині 35 хвилин були запрошені співробітниками поліції в якості свідків, та їх присутності працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння громадянину ОСОБА_2, який керував автомобілем «ВАЗ-2103», який мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, хитку ходу, не розбірливу мову та був дезорієнтований на місцевості.

Так, свідки в поясненнях зазначають, що в їх присутності громадянин ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6810».

Крім того в матеріалах провадження міститься висновок ДЗ «СМСЧ №9 МОЗ України» від 24.05.2018 року в якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, проведений лікарем ОСОБА_6 (а.п.6)

В поясненнях лікар ОСОБА_6 зазначено, що 24 травня 2018 року вона знаходилась на чергуванні в прийомному відділенні ДЗ «СМСЧ №9 МОЗ України» в якості чергового лікаря. В цей час співробітники поліції доставили до лікарні громадянина ОСОБА_2 для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак останній в категоричній формі відмовився від проходження такого огляду. При цьому зазначила, що ОСОБА_2 мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитку ходу та був дезорієнтований. (а.п. 7)

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях поліцейського, свідків та лікаря, по справі не убачається.

Виходячи з вище викладеного суд апеляційної інстанції, не убачає підстав скасування постанови суду, оскільки працівники поліції відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксували правопорушення на місці вчинення тобто за допомогою двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в подальшому відмова була зафіксована лікарем, що саме спростовує доводи ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказах, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та не виникає сумніву щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Однак, постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки суд першої інстанції припустився помилки при застосуванні стягнення передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Суд правильно визначив розмір штрафу, однак визначаючи розмір штрафу суд не врахував, що відповідно ст. 27 КУпАП покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення рішення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, на підставі викладених обставин, приходжу до висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року відносно ОСОБА_2 змінити в частині застосування стягнення.

Вважати ОСОБА_2 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із стягненням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч