АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 24.04.2018 року приблизно о 00 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Раїси Окіпної, 4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, який від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2018 року та закриття щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права зазначає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції не повно з'ясував фактичні обставини справи, не надав оцінки наявним в матеріалам справи доказам, що призвело до прийняття незаконного судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, однак поліцейські позбавили його можливості зазначити про це у своїх поясненнях, при цьому не зазначили у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення від 24.04.2018 року, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я), що свідчить про невідповідність цього протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому чітко не викладено суті вчиненого адміністративного правопорушення, а наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків викладені на заздалегідь підготовлених бланках, згідно яких, водій відмовився пройти огляд на стан сп'яніння як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров'я, що не відповідає дійсності та свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення його огляду на стан сп'яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я, а також відсутні дані про його відсторонення від керування автомобілем, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Отже, на переконання апелянта, поліцейським було порушено порядок проведення його огляду на стан сп'яніння, передбачений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та вимог статті 266 КУпАП, внаслідок чого, згідно вимог ч.5 цієї статті, такий огляд вважається недійсним.

Вважає, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 24.04.2018 року був складений без дотримання вимог діючого законодавства, а тому цей протокол, так само як і інші докази, на які суддя посилається у своєму рішенні, не можуть бути визнані належними і допустимими доказами його вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим оскаржувана постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2018 року підлягає скасуванню, як така, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.04.2018 року серії БД №045318 (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук), при цьому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; поясненнями цих свідків (а.с. 2), які засвідчили відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння; поясненнями самого ОСОБА_1 у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення від 24.04.2018 року по суті вчиненого правопорушення (а.с. 1), в яких останній не заперечував проти обставин викладених у вказаному протоколі та зобов'язувався залишити автомобіль на місці його зупинки працівниками поліції, на підтвердження факту відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 3), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, яким дана відповідна правова оцінка, а тому вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Твердження апелянтапро порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп'яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП, оскільки у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме огляд водій має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) і в який спосіб (на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі) та не вказано, що водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів і водій відмовився від проходження такого огляду,апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за приписами пункту 1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп'яніння, в той час, як пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Таким чином, згідно з вимогами вказаної Інструкції, огляд водія на стан наркотичного сп'яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров'я і не може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення інспектором поліції встановлених вимог при складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, який не вказав у складеному протоколі від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та не відсторонив водія від керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки зі змісту зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2018 року вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ21093» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, на що вказували відповідні ознаки такого стану (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук), який відмовився пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків та був відсторонений від керування транспортним засобом, про що свідчать його пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення про залишення автомобіля на місці його зупинки працівниками поліції.

Також апеляційний суд вважає безпідставними і посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи направлення його на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, оскільки як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 4), водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, а тому останній не направлявся поліцейським до відповідного закладу охорони здоров'я для проведення його огляду.

Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про те, що його огляд на стан сп'яніння було проведено з порушенням процедури, передбаченої Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та статтею 266 КУпАП.

За наведеного, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2018 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/2471/2018 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.