Справа № 3/389/499/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2018 року м. Знамянка

Суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Український В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, місце роботи не вказане, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ №0003690 від 21 травня 2018 року, ОСОБА_1 21 травня 2018 року о 12.23 годині, на а/д М-04 18+365 км. на транспортному засобі марки «MITSUBISHI» державний номерний знак НОМЕР_1, проводив господарську діяльність з надання послуг по перевезенню пасажирів на таксі, без державної реєстрації як субєкт господарювання, одержання ліцензії, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Частина перша ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди)

Пунктом 86 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту встановлено, що автомобільний перевізник, автомобільний самозайнятий перевізник, які здійснюють перевезення пасажирів та їх багажу на таксі (далі - послуги таксі), повинен дотримуватися вимог законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів.

Для надання послуг таксі автомобільні перевізники, автомобільні самозайняті перевізники повинні мати зареєстровані відповідно до законодавства транспортні засоби, відповідну ліцензію і ліцензійну картку на кожний автомобіль, обладнаний відповідно до встановлених технічних вимог.

Згідно ст.3,42 ГК України, господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Обєктивна сторона правопорушень, передбачених даною статтею, полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно зі ст.20 ч.1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи субєктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського Кодексу України, суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається з аналізу вищезазначених норм, субєктом адміністративного правопорушення провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону (як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення), є фізична особа, яка зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються і на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до наданого суду протоколу та долучених до нього водійського посвідчення, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та фотокопії транспортного засобу можна лише встановити, що транспортний засіб марки «MITSUBISHI» державний номерний знак НОМЕР_1, на якому їхав ОСОБА_1 належить ТОВ «АВТО РИМ». З пояснень водія в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що він працює водієм таксі та здійснював перевезення пасажирів із м. Києва до м. Олександрія, ліцензія знаходиться в офісі товариства. Інспектор при складанні протоколу не встановив місце роботи водія, належність автомобіля, вид діяльності ТОВ «АВТО-РИМ» та правомірність надання послуг з перевезення пасажирів товариством та ОСОБА_1 чи неправомірність такої. Відсутні дані про реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «АВТО-РИМ» як субєкта підприємницької діяльності.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього фотографій, вважаю, що відсутня об'єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

За вказаних обставин, вбачається необхідним повернути справу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 277, 278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, повернути до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області для належного оформлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2