Справа № 487/664/18 08.06.2018 05.06.2018 08.06.2018
Єдиний унікальний номер судової справи 487/664/18
Номер провадження 33/784/258/18 Головуючий у місцевому суді: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року місто Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Яценко Л.В.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Миколаївської області апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 квітня 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: місто Миколаїв, Привільна, №162/2

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 квітня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 02 лютого 2018 року о 23.40 год. керував транспортним засобом Infiniti FX реєстраційний номер НОМЕР_1 в місті Миколаєві по вулиці Пушкінська №30, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», та у медичному закладі у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, правопорушник відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 квітня 2018 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 просить скасувати постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 квітня 2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Зазначав, що судом при ухваленні оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права, так як він не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоровя на визначення стану сп'яніння, а відсутність в матеріалах справи направлення водія для проходження огляду у медичному закладі також спростовує факт пред'явлення до нього такої вимоги.

Наголошував, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп'яніння у зв'язку з чим протокол не може вважатися допустимим доказом його винуватості.

Також зазначав, що свідки, які зазначені у протоколі, були з ознаками алкогольного спяніння та він виразив їм недовіру, що також не було досліджено у судовому засіданні місцевого суду.

До того ж, вказував на те, що місцевий суд розглянув справу у його відсутність, з грубим порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належного та повного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до постановлення неправосудного судового рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у даній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується.

Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,4,6,7,8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №061947, водій ОСОБА_3 02 лютого 2018 року о 23.40 год. керував транспортним засобом Infiniti FX, реєстраційний номер НОМЕР_1 в місті Миколаєві по вулиці Пушкінська №30, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода.

Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», та у медичному закладі у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, правопорушник відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об'єктивно підтверджено письмовими поясненнями двох свідків, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі здійсненому працівником поліції.

Дослідивши цей відеозапис, апеляційним судом встановлено, що поліцейськими було чітко роз'яснено водію ОСОБА_3 про необхідність проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння і про можливість його проходження як на місці зупинки автомобіля так і у медичному закладі.

До того ж, під час перегляду вказаного вище відеозапису у суді апеляційної інстанції відмова ОСОБА_3 в присутності свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння знайшла повне підтвердження.

Крім того, водій ОСОБА_3 зазначав, що погодиться пройти огляд у медичному закладі тільки після аналогічних дій свідків, що чинним законодавством не передбачено.

Зазначене спростовує твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп'яніння у медичному закладі, і проведення такого огляду йому поліцейськими не пропонувалося.

Роз'яснення значення, порядку та необхідності проходження оглядів на визначення стану сп'яніння відбулося під час складення протоколу та було роз'яснено безпосередньо водію, і в протоколі зафіксовано результат такого роз'яснення - відмова водія. Зазначення тексту роз'яснення в протоколі про адміністративне правопорушення не передбачено.

При прийнятті рішення, суд обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не були допитані судом, але їх письмові пояснення відповідно до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, наведені показання свідків узгоджуються із змістом протоколу, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, та свідчать про те, що ОСОБА_3 мав ознаки алкогольного сп'яніння, але в присутності двох свідків відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Більш того, з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_3 визнав що вживав алкогольні напої та підтверджував свій нетверезий стан.

Посилання апелянта на невідповідність викладених обставин правопорушення диспозиції ст.130 КУпАП суперечать положенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), у якій зазначено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а його проведення та фіксація результату або відмови здійснюється у відповідності до розділу ІІ цієї Інструкції.

Отже, протиправною є відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного або іншого сп'яніння тільки у випадку пред'явлення до нього законної вимоги поліцейськими щодо його проходження при наявності ознак такого стану.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а саме: не склали спеціально затверджену форму про направлення водіїв для проведення огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, є необґрунтованими, оскільки така форма складається у разі згоди водія на проходження огляду у медичному закладі, від якого ОСОБА_3 відмовився.

При цьому, зафіксована на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду як на місці зупинки автомобіля так і у медичному закладі виключає необхідність направлення водія до медичного закладу.

Тому доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, про порушення порядку проходження огляду спростовані наданими та дослідженими у судах першої та апеляційної інстанції доказами.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки сам факт відмови від проведення тесту за допомогою алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду в медичній установі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи за відсутності ОСОБА_3, то апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у відсутність ОСОБА_3, але його процесуальні права, в тому числі права на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.

Так, при розгляді справи в апеляційному суді останній отримав можливість в повному обсязі реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та скористався ними. А тому розгляд справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не вплинув на правильність прийнятого рішення і не може бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_3 про те, що свідки під час надання пояснень працівникам поліції були з ознаками алкогольного спяніння є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять таких даних та вказане є лише припущенням останнього. До того ж покази свідків узгоджуються з іншими доказами та матеріалами відеозаписів, а тому відсутні підстави недовіри свідкам.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд також враховує, що вчинене ОСОБА_3 правопорушення має підвищену суспільну небезпеку, як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 дійсно мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на з'ясування такого стану, при цьому не заперечуючи щодо свого стану сп'яніння.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_3 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2