Єдиний унікальний номер справи: 225/5850/18
Номер провадження: 3/225/1336/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Ткач Г.В., розглянув матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, головного бухгалтера АКП «Комунальник» Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №64 від 27.09.2018 ОСОБА_1, будучи посадовою особою, а саме головним бухгалтером АКП «Комунальник» Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, несвоєчасно подала платіжні доручення на перерахування ПДВ до бюджету, а саме в порушення п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1, ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України несвоєчасно сплатила суму узгодженого податкового зобовязання з ПДВ за квітень 2018 року у сумі 68281,55 грн. з граничним терміном сплати 30.05.2018, була погашена з затримкою більше 30 календарних днів.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду письмові пояснення, згідно яких вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала, просила закрити справу у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В доведеність своїх заперечень надала суду копії платіжних доручень про сплату коштів.

Дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Судом були досліджені:

- протокол про адміністративне правопорушення № 64 від 27.09.2018, згідно з яким ОСОБА_1, будучи посадовою особою, а саме головним бухгалтером АКП «Комунальник» Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, несвоєчасно подала платіжні доручення на перерахування ПДВ до бюджету, а саме в порушення п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1, ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України несвоєчасно сплатила суму узгодженого податкового зобовязання з ПДВ за квітень 2018 року у сумі 68281,55 грн. з граничним терміном сплати 30.05.2018, була погашена з затримкою більше 30 календарних днів.

- акт про результати камеральної перевірки № 464/05-99-43-03 від 11.09.2018, згідно з яким головний бухгалтер АКП «Комунальник» несвоєчасно подала платіжні доручення на перерахування ПДВ до бюджету, у звязку з чим несвоєчасно сплатила узгоджену суму податкового зобовязання з ПДВ.

В той же час суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд також повинен з'ясувати чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, тощо.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно копій платіжних доручень на перерахування сум ПДВ за квітень 2018 року встановлено, що суми ПДВ та суми на погашення податкового боргу, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті камеральної перевірки, спрямовані на перерахування ПДВ до бюджету та на погашення боргу в період та строки, визначені законом.

При цьому суду не зрозуміло, чому інспектор фіскальної служби в ході камеральної перевірки за власної ініціативи зарахував суми узгодженого податкового зобовязання з ПДВ за інший період, ніж той, що був зазначений в платіжних дорученнях в призначенні платежу.

Таким чином не зрозуміло, чому було встановлено, що підприємство несвоєчасно подало платіжні доручення на перерахування ПДВ, та несвоєчасно перерахувало суму узгодженого податкового зобовязання з ПДВ у вказаний період та строки.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності, як зокрема фінансова та адміністративна.

Відповідно до п. 112.1 ст. 112 ПК України притягнення до фінансової відповідальності платників податків за порушення законів з питань оподаткування, іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не звільняє їх посадових осіб за наявності відповідних підстав від притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Виходячи з аналізу зазначених норм закону вбачається, що лише з підстав притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності можливе застосування до платників податків фінансової відповідальності.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за несвоєчасне нею виконання податкових повідомлень рішень, включаючи фінансові (штрафні санкції та/або пеня).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином матеріалами справи та письмовими поясненнями ОСОБА_1 спростовані обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 163-2, ст.ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути предявлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя Г.В. Ткач