ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/5060/18 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Провадження №33/807/96/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашева С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 з апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого у ПП «Литвин», який мешкає за адресою м.Запоріжжя,вул. Цитрусова 8 «б», кв.18, паспорт серія НОМЕР_3 виданий 06 листопада 2001 року, РНОКПП НОМЕР_1, визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200(десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою, 23 серпня 2018 року о 13.31 годині ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 по вул. Цитрусовій 8 «б» в м.Запоріжжі з явними ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він до суду першої інстанції подавав заяву про відкладення судового розгляду у зв'язку з його направленням на отримання послуг із психологічної реабілітації та неможливістю прибути в призначене судове засідання, проте суд на дану заяву уваги не звернув та розглянув справу за його відсутністю. Тим самим суд позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків. Крім того, звертає увагу на те, що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови судом зроблено висновок про те, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, а в резолютивній частині постанови суд взагалі не конкретизує, за які саме дії його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Проте такий висновок не підтверджується ані матеріалами справи, ані дослідженими по справі доказами. Також зазначає, що його не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП. Не узгоджуються з протоколом показання свідків, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. При наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами. Його вина у скоєнні правопорушення жодними доказами не доведена, адже з відеозапису, який наявний в матеріалах справи, не виявляється можливим з'ясувати, що фактично відбувалось того дня. Таким чином, вважає, що в його діях відсутня складова адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме вина, тобто умисна або необережна відмова від проходження медичного обстеження, оскільки він не відмовлявся від проходження обстеження, але суд цю обставину до уваги не прийняв.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на скасуванні постанови; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №421771 від 23 серпня 2018 року, згідно з яким ОСОБА_2 у зазначений час керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Із пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що в їх присутності ОСОБА_2, у якого були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі.

Дані обставини об'єктивно підтверджені відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, працівники поліції, встановивши під час спілкування з ОСОБА_2 наявність у нього явних ознак наркотичного сп'яніння, неодноразово пропонували останньому пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, проте ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду в присутності двох свідків.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а також про те, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення не доведена жодними доказами, є безпідставними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.

Та обставина, що суд не викликав і не допитав свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що зазначає в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2, на правильність висновків суду не вплинула, адже пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не містять у собі будь-яких протиріч, узгоджуються із встановленими у справі фактичними обставинами та змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а тому їх письмові пояснення обґрунтовано прийнято судом до уваги в якості доказів винуватості ОСОБА_2

Той факт, що ОСОБА_2 не був відсторонений від керування транспортним засобом не свідчить про істотне порушення вимог закону та само по собі не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд в резолютивній частині постанови не конкретизував за які саме дії його визнано винуватим, є необґрунтованими, оскільки суд, відповідно до ст.283 КУпАП, якою визначено зміст постанови про адміністративне правопорушення, зазначив в постанові опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. При цьому постанова містить у собі посилання на конкретні дії ОСОБА_2 за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 надійшов до суду 31 серпня 2018 року. З цього часу суд за клопотанням ОСОБА_2 неодноразово відкладав розгляд справи.

В судове засідання, призначене на 11 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 знову не з'явився, при цьому надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, до якого долучив копію направлення на отримання послуг із психологічної реабілітації, відповідно до якого узгодженою датою прибуття до суб'єкта надання послуг є 26 вересня 2018 року.

Проте, як правильно відзначив суд першої інстанції, ОСОБА_2 не надав суду доказів того, що станом на день розгляду справи він приступив до лікування та за станом здоров'я не може приймати участі в розгляді справи, а тому дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені усі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення. При цьому в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 мав захисника, тобто мав можливість реалізувати усі свої процесуальні права.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та на законність прийнятого рішення не впливають.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Крім того, не підлягає задоволенню і клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв'язку з наявністю по тому самому факту щодо нього не скасованої постанови про закриття провадження у справі, оскільки постанова Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2018 року, на яку посилається ОСОБА_2, прийнята стосовно інших обставин, ніж ті, які є предметом розгляду у даній справі.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/5060/18