Провадження № 33/792/144/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

За постановою суду, 13 серпня 2017 року о 17 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по Проспекту Миру, 41 А, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння було проведено у встановленому законом порядку, за допомогою технічного приладу «Drager». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та винести нову, якою закрити провадження у справі, у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду вважає незаконною, необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, оскільки до м. Хмельницького він прибув 19 серпня 2017 року приблизно об 11 год. 00 хв., тоді як спиртні напої вжив приблизно о 15 год. 00 хв., після чого автомобіль забрав інший водій та доставив його на стоянку.

Судом не враховано, що свідки проведення огляду не були очевидцями керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

На думку апелянта, проведений огляд ОСОБА_1 на стан спяніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), а тому його слід визнати недійсним.

Так, після проведення огляду працівники поліції не склали акт огляду на стан спяніння та не вручили його ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 10 Інструкції.

Окрім того, поза увагою суду залишилось те, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки не керував ним.

Суд не врахував, що в протоколі останній лише зазначив, що згоден з тим, що пройшов огляд на стан спяніння.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 за відсутності належних доказів про своєчасне сповіщення його про місце і час розгляду справи. Тим самим його було позбавлено права давати пояснення, подавати докази, чим порушено право на захист.

Одночасно захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заявляв клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки пропустив його з поважних причин. Справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1, копію постанови суд йому не направляв. Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 6 лютого 2018 року, коли отримав повідомлення від патрульної поліції.

Вказане клопотання підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не брав участі у судовому засіданні 13 листопада 2017 року під час винесення оскаржуваної постанови. Копія постанови була направлена судом на адресу останнього, однак, будь-яких доказів того, що він її отримав, матеріали справи не містять.

А тому, апеляційний суд визнає причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови поважними та поновлює його.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених у ній, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної карги, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.п. 6, 10 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Незалежно від невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції правильно, обґрунтовуючи наявність в діях останнього складу правопорушення, виходив з фактичних даних (доказів), які доводять його винуватість.

Зокрема, правильно зазначено, що його вина доводиться такими доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 198938 від 19.08.2017 року, з якого вбачається, що 19 серпня 2017 року о 17 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по Проспекту Миру, 41 А, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням технічного приладу «Drager» в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 При цьому, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що згідний (а.с. 1);

- даними акту огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного двома свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 є різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тремтіння рук та позитивний результат 2,18 %0. Згідно з вказаним актом, останній з результатами огляду був згідний, що підтверджується його підписом у відповідній графі (а.с. 2);

- даними роздруківки з технічного засобу Drager Alkotest-6820, з якої видно, що особою, яку 19 серпня 2017 року о 17 год. 55 хв. тестують є ОСОБА_1, результат тесту 2,18 %0 (а.с. 3);

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких 19 серпня 2017 року о 17 год. 55 хв. вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків при складанні протоколу про адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 У їх присутності водій погодився, у встановленому Законом порядку, пройти перевірку для визначення стану спяніння за допомогою приладу «Drager». Результат тесту показав 2,18 %0. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 4). У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 підтвердив свої письмові пояснення, надані працівникам поліції на місці зупинки автомобіля марки DAF TE 95 ХF. Окрім того, зазначив, що водій ОСОБА_1 не заперечував факту перебування у стані алкогольного спяніння;

- даними відеозаписів, наявних у матеріалах справи, на яких зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу, який після продування показав результат тесту 2,18 %0 (а.с. 6).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та обєктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснював, що він на той час працював водієм автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_5 19 серпня 2017 року приблизно о 09 год. 00 хв. до нього зателефонував ОСОБА_6 та попросив приїхати до м. Хмельницького на Проспект Миру, 41, оскільки у нього зламався автомобіль, яким він перевозив автоцистерну. Приблизно о 10 год. 00 хв. він з відома та дозволу власника ОСОБА_5 виїхав з м. Старокостянтинова до м. Хмельницького на допомогу ОСОБА_6 Прибув на вказане місце приблизно об 11 год. 10 хв. - 11 год. 20 хв. Через 30 хвилин на місце події приїхав ОСОБА_5, який звинуватив його у викраденні автомобіля марки DAF TE 95 ХF та викликав працівників поліції. Через конфлікт з останнім він був у стані сильного душевного хвилювання, а тому пішов у магазин, де купив спиртні напої та вжив їх. Спиртні напої вжив приблизно о 15 год. 00 хв. Після цього прибули працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан спяніння, на що він погодився, оскільки був впевнений, що нічого не порушував, оскільки алкоголь вжив після того, як керував транспортним засобом. У подальшому, після надходження роздруківок телефонних зєднань між ним та вказаними особами з ПрАТ «Київстар» ОСОБА_1 пояснив, що прибув до м. Хмельницького після обіду, в котрій годині точно не памятає.

Свідок ОСОБА_6, будучи допитаним апеляційним судом, пояснив, що 19 серпня 2017 року у нього зламався автомобіль, яким він перевозив автоцистерну по Проспект Миру, 41, у м. Хмельницькому, у звязку з чим він подзвонив ОСОБА_1, щоб той йому допоміг. Останній приїхав на місце події автомобілем марки DAF TE 95 ХF приблизно об 11 год. 30 хв. Через 15 хвилин зявився власник вказаного автомобіля ОСОБА_5 та звинуватив ОСОБА_1 в незаконному заволодінні транспортним засобом та викликав працівників поліції. ОСОБА_1 відлучився з місця події та після повернення повідомив, що вжив спиртні напої. Після цього на місце події прибули працівники поліції.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_7, який був допитаним апеляційним судом, то такі не містять будь-якої доказової інформації на підтвердження або спростування факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння. Так, даний свідок зазначив, що не бачив коли останній вживав алкогольні напої та в якому стані керував транспортним засобом. Коли прибув на місце події, то там вже були працівники поліції та від ОСОБА_1 доносився запах алкоголю з порожнини роту. А тому, апеляційний суд не може взяти до уваги показання цього свідка.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 та свідка зі сторони захисту ОСОБА_6 суперечать іншим, наявним у матеріалах справи доказам.

Так, інспектори роти № 2 батальйону УПП у м. Хмельницькому лейтенант поліції ОСОБА_8 та лейтенант поліції ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду пояснили, що під час патрулювання вулиць у м. Хмельницькому 19 серпня 2017 року після обіду їм надійшло повідомлення про незаконне заволодіння транспортним засобом марки DAF TE 95 ХF. Після цього вони прибули на місце події по Проспекту Миру у м. Хмельницькому у період часу до 15 год. 00 хв., де знаходився викрадений автомобіль та водій ОСОБА_1 Після них прибув власник автомобіля, який повідомив, що останній викрав транспортний засіб у м. Старокостянтинів та прибув ним до м. Хмельницького. Під час спілкування з водієм, від нього доносився відчутний різкий запах алкоголю з порожнини роту. При цьому, останній спочатку пояснював, що випив алкогольні напої ще до моменту керування транспортним засобом. Не заперечував факту керування автомобілем у стані алкогольного спяніння. Однак, після того, як на місце події прибули його знайомі, він змінив свої пояснення та почав запевняти, що вжив спиртні напої вже у м. Хмельницькому, після того, як кермував.

Останньому було запропоновано пройти тест на стан спяніння за допомогою спеціального приладу алкотестеру «Drager». На вказану пропозицію водій погодився і ними було викликано інший екіпаж патрульної поліції, який доставив технічний засіб. Період очікування доставки спецзасобу тривав 30?40 хв. За цей період ОСОБА_1 з того місця нікуди не відлучався, постійно перебував у полі зору. Огляд на стан спяніння проводився у присутності двох свідків.

Окрім того, з письмових відомостей про всі телефонні зєднання з 00 год. 00 хв. до 23 год. 59 хв. 59 сек. 19 серпня 2017 року учасників події ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, витребованих апеляційним судом з ПрАТ «Київстар», вбачається, що ОСОБА_1 до 14 год. 48 хв. 40 сек. того дня постійно перебував у м. Старокостянтинові. До м. Хмельницького останній прибув лише після обіду о 15 год. 24 хв. 35 сек.

ОСОБА_1 телефонував з м. Старокостянтинова ОСОБА_6, який на той час перебував у м. Хмельницькому, о 12 год. 44 хв. 04 сек. Перший вхідний дзвінок від ОСОБА_6 ОСОБА_1 отримав лише о 13 год. 00 хв. 25 сек.

Власник автомобіля ОСОБА_5 протягом усього дня 19 серпня 2017 року телефонував ОСОБА_1 лише один раз о 23 год. 27 хв. 25 сек. При цьому, ОСОБА_5 прибув на Проспект Миру у м. Хмельницькому лише о 15 год. 20 хв. 08 сек.

Зазначене спростовує пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 щодо часу прибуття правопорушника до м. Хмельницького та часу вживання алкогольних напоїв. Так, останні стверджували, що ОСОБА_1 вжив спиртні лише приблизно о 15 год. 00 хв. після розмови з ОСОБА_5, який прибув на місце події приблизно об 11 год. 45 хв. 11 год. 50 хв., тоді як згідно з вищезазначеним доказом, сам ОСОБА_1 у цей період часу перебував у м. Старокостянтинові, а ОСОБА_5 прибув на Проспект Миру у м. Хмельницькому лише о 15 год. 20 хв. 08 сек.

При цьому, працівники патрульної поліції повідомили, що на місце події прибули у період часу до 15 год. 00 хв. і ОСОБА_1 звідти не відлучався, постійно був у полі зору.

Такі суперечності між поясненнями ОСОБА_1, свідка ОСОБА_6 та обєктивними доказами і поясненнями поліцейських, викликають сумніви у їх правдивості щодо обставин події. А тому, апеляційний суд не може взяти до уваги показання свідка ОСОБА_6

Враховуючи сукупність вищезазначених обєктивних доказів, пояснень свідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Заперечення останнього цього факту, шляхом дачі неправдивих пояснень, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, оскільки до м. Хмельницького він прибув 19 серпня 2017 року приблизно об 11 год. 00 хв., тоді як спиртні напої вжив приблизно о 15 год. 00 хв., спростовується сукупністю вищезазначених доказів, зокрема письмовими відомостями ПрАТ «Київстар» про всі телефонні зєднання 19 серпня 2017 року учасників події ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, поясненнями працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Посилання апелянта на те, що свідки проведення огляду не були очевидцями керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до вимог п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режиму, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Тобто, чинне законодавство ставить вимогу про обовязкову присутність двох свідків під час проведення огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, у вказаних нормативних актах не передбачено будь-якої умови про те, що свідками можуть бути лише особи, які були очевидцями керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан спяніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), а тому його слід визнати недійсним, не заслуговують на увагу оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Аналогічні вимоги містяться і в Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, порядок виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння був дотриманий працівниками поліції. Зокрема, перед початком проведення огляду ОСОБА_1 на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівниками поліції була отримана згода водія. Огляд відбувався у присутності свідків. З результатами огляду водій погодився, будь-яких зауважень щодо дій працівників поліції не висловлював, бажання пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя не виявив.

Доводи апелянта про те, що після проведення огляду працівники поліції не склали акт огляду на стан спяніння та не вручили його ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 10 Інструкції, спростовується наявними у справі доказами.

Так, у матеріалах справи міститься акт огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного двома свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були на місці події, а також самим ОСОБА_1, який проставивши свій підпис погодився із результатами огляду (а.с. 2).

Посилання апелянта на те, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, спростовується доказами, здобутими під час апеляційного розгляду.

Згідно з поясненнями інспекторів роти № 2 батальйону УПП у м. Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_8 та лейтенанта поліції ОСОБА_9, автомобіль марки DAF TE 95 ХF, після встановлення факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, було передано іншому водію, який забрав його з місця події. Окрім того, сам ОСОБА_1 надав їм розписку, яка міститься у матеріалах справи, згідно якої зобовязався не керувати автомобілем до моменту повного витверезіння (а.с. 5).

Щодо посилання апелянта та його захисника на те, що в оскаржуваній постанові неправильно зазначено дату події 13 серпня 2017 року замість 19 серпня 2017 року, то вказане апеляційний суд розцінює, як описку, яка не є беззаперечною підставою для скасування судового рішення. Окрім того, вказана описка не спростовує факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного спяніння 19 серпня 2017 року, який підтверджено сукупністю досліджених та оцінених судом доказів.

Твердження апелянта про те, що суд розглянув справу у його відсутність, що позбавило його права давати пояснення, подавати докази, чим порушено право на захист, не є беззаперечною підставою для скасування постанови суду.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбудеться 04.09.2017 року о 09 год. 00 хв. у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області. Зазначене підтверджено підписом останнього в графі протоколу «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» (а.с. 1). Однак, розгляд справи у той день не відбувся.

В судове засідання 13.11.2017 року ОСОБА_1 в черговий раз не зявився.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обовязковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обовязковою.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності також зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП щодо дотримання строків розгляду даної справи, здійснив судовий розгляду у відсутність ОСОБА_1

Окрім того, в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Таким чином, обєктивних даних, які вказували б на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, немає.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_10