АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1500/18 Справа № 695/2155/18 Головуючий по 1 інстанції Соколишина Л. Б.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2018 року стосовно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2018 року

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий в Золотоніському РЕМ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в сумі 352, 40 коп.

Відповідно до даної постанови, він, 06 липня 2018 року о 12 годині 50 хв. по вул..Новоселівській, 1 в м.Золотоноша, Черкаської області, керував автомобілем Geely JL 7162, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_3 в клопотанні просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2018 року, оскільки останній отримав оскаржувану постанову лише 07 листопада 2018 року. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про їїо скасування та закриття провадження по справі щодо нього

При цьому вказує, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність о бєктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта, суб'єктивної сторони правопорушення.

Зазначає, що транспортним засобом він не керував, а лише підійшов до нього на місці стоянки, двигун не заводив, рух не починав.суд розглянув справу у його відсутність, чим порушив його права.

Крім того, вказує, що інспектором всупереч вимог ст. 266 КУпАП було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини.

Також вважає рішення суду першої інстанції незаконним, оскільки судом належним чином не повідомлено особу про місце, день та час слухання справи та розглянуто справу в його відсутність.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника, допитавши свідків, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового її задоволення, виходячи з наступних підстав.

Підлягає поновленню ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2018 року, оскільки він ним пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді не відповідає вказаним вимогам закону.

Суддя районного суду невірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_3, 06 липня 2018 року о 12 годині 50 хв. по вул..Новоселівській, 1 в м.Золотоноша, Черкаської області, керував автомобілем Geely JL 7162, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснив, що він 06.07.2018 року близько 12 год.50 хвилин не був за кермом, його підвіз до базару товариш ОСОБА_5 Потім пішли всі разом на ринок. Повернувшись до автомобіля з дружиною чекали ОСОБА_5 в автомобілі. Після чого підійшли працівники поліції та попросили пред'явити документи, тому що мій товариш припаркував автомобіль у недозволеному місці. Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що він пред'явив документи, після чого на нього були складені відповідні матеріали. Також працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер», який показав у нього 0,99 проміле, після чого також були складені відповідні матеріали. Також апелянт пояснював інспектору про те, що він не керував авто, але останній склав саме на нього протокол, на того, кому належить автомобіль.

Під час апеляційного розгляду був допитаний свідок ОСОБА_5, який пояснив, що того дня 06.07.2018 року року близько 12 год.50 хвилин, їхали разом з ОСОБА_3 та його дружиною, він був за кермом. Припаркувавши автомобіль, всі втрьох пішли на ринок. Потім йому зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що у нього просять пред'явити документи. Тоді він повернувся до автомобіля і почав пояснювати, про те, що власник транспортного засобу не був за кермом.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що того дня, 06.07.2018 року їхав в автомобілі разом з ОСОБА_3, його дружиною та ОСОБА_5, який був за кермом. Доїхали до ринка і розійшлись по своїх справах.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с.5,6), які пояснили про те, що працівниками поліції був складений протокол про паркування транспортного засобу у недозволеному місці, а потім відповідні матеріали про керування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння, хоча за кермом знаходився ОСОБА_5 про, що були повідомлені працівники поліції.

З рапорту працівника поліції вбачається, що ним було виявлено факт паркування авто в недозволеному місці, в той час в салоні авто нікого не було і тільки через деякий час до автомобіля повернувся власник, а саме ОСОБА_3. Тобто рапорт працівника поліції підтверджує тільки вчинення іншого правопорушення, а не передбачене ст.130 КУпАП.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що інших яких-небудь допустимих доказів того, що ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надано.

Вказані обставини суддею місцевого суду не досліджувалися, свідки не допитувались в наслідок чого суддею прийнято передчасне рішення про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що об'єктивних доказів винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП матеріалами справи не встановлено.

За вказаних обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає до скасування з закриттям провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в сумі 352, 40 коп. - скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок