ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2291/18
Провадження №3/477/1078/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання ОСОБА_1,

за участю: особи, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3,

розглянувши протокол про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2018 року, о 23:55, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр. Центральному в м. Миколаєві, мав ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, але від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину не визнав та вказав, що вночі із 17 на 18 вересня він повертався від своєї сестри додому і на пр. Центральному його зупинили співробітники поліції, оскільки в його автомобілі не горіли габаритні вогні. Але через те, що у нього не було із собою документи, які він забув у сестри, він разом з поліцейськими з'їздили до сестри на Намив (район м. Миколаєва), де він забрав документи та повернулися до автомобіля. Крім того він вказав, що поліцейські від нього вимагали кошти за непритягнення до відповідальності і на це він передав їм 1500 грн. ОСОБА_4 по поверненню до його автомобіля до них підбігли якісь хлопці, один з яких представився активістом, інший співробітником СБУ, а третій адвокатом. Вони почали на нього морально тиснути і впливати, а також тиснути на поліцейських. Тому він розхвилювався і, взявши пляшку горілки із заднього сидіння свого автомобіля, випив з неї приблизно половину. Далі поліцейські склали на нього протокол і дали підписатися, але він був не згоден з ним та з видачею тимчасового посвідчення, бо під час керування транспортним засобом не був у стані алкогольного сп'яніння. Крім того вказав, що поліцейські йому не пропонували пройти медичний огляд на визначення стану сп'яніння.

Захисник була такої ж думки, зазначивши, що фактично не було підтверджено доказами керування ОСОБА_2 автомобіля в стані алкогольного сп'яніння і не було підтверджено, що йому у встановленому законом порядку було запропоновано пройти медичне обстеження на визначення стану сп'яніння. Виходячи з цього справу слід закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши та проаналізувавши докази у справі, приходить до наступного висновку.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з пунктом 2.5 цих Правил же водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України, тобто п. 2.5, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на встановлення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров'я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

В п. 3 розділу І цієї Інструкції вказано, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

Згідно з п. 6 розділу XI Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України № 1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

ОСОБА_2 не визнав своє вини за цим звинуваченням, вказавши, що під час керування автомобілем був тверезим, а алкоголь вже вжив після зупинки через моральний та психологічний тиск на нього з боку сторонніх осіб, які представилися співробітниками СБУ та адвокатом.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 підтвердив, що факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та відсутність у нього на час зупинки посвідчення водія, в зв'язку з чим вони поїхали додому до його сестри, де забрали документи, а по поверненню до місця зупинки транспортного засобу до них під'їхали активісти та почали чіплятися до правомірності роботи та складання протоколу відносно водія. В той же час, оскільки у водія на час зупинки були ознаки сп'яніння, то йому було запропоновано пройти медичний огляд на місці, але він відмовився і відносно нього складено протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, під час розгляду справи було досліджено відеозаписи нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Із відеозаписів вбачається. що автомобіль НОМЕР_2, був зупинений на дорозі о 23:56 17 вересня 2018 року, що фактично відповідає часу вчинення правопорушення, зазначеному в протоколі 23:55.

В той же час, далі відеозапис відсутній і він вже починається з 00:34. На відеозаписі вже зафіксовано активно-емоційне спілкування між поліцейськими та активістами і водієм ОСОБА_2 біля марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Тоді ж, поліцейськими водію запропоновано пройти медичне обстеження на місці зупинки або ж в медичному закладі, але він відмовився. Із запису вбачається, що його поведінка була не адекватною, агресивною, а мова млява. Це не вказує та не підтверджує його посилань про перебування в пригніченому стані через психологічний вплив.

Крім того, з відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_2 сідав до свого автомобіля, де вживав алкоголь. Більше того відеозаписами зафіксовано, що після повернення до автомобіля у нього були відсутні ключі від авто і їх шукали.

Пропозиція пройти медичний огляд відбувалася в присутності двох свідків, що також підтверджується відеозаписами.

Тому суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, тобто його відмова як водія транспортного засобу від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння за наявності таких ознак.

Надану захисником заяву громадянки ОСОБА_5 та пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що він керував транспортним засобом в тверезому стані суд не приймає як підтверджуючі докази його невинуватості, оскільки вони суперечать та спростовуються відеозаписами нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Його посилання на психологічний тиск та вживання алкоголю після зупинки не знайшло свого підтвердження під час розгляду, а вказівка про начебто передачу коштів поліцейським та адвокату не може бути підставою для вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та уникнення відповідальності за нього.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено безальтернативне стягнення позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та штраф в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 5 Закону України Про судовий збір з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір від в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір за розгляд справи на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.В. Козаченко