Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/622/18 Головуючий в 1 інст. Ушатий І.Г.
Єдиний унікальний №321/730/18 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою останнього, на постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді, 21.06.2018 р. до Токмацького районного суду Запорізької області з Михайлівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - для розгляду по суті відповідно до постанови апеляційного суду Запорізької області від 19.06.2018 р. за №33/778/413/18.

ОСОБА_2 15.05.2018 р. о 07.35 год. в Запорізькій області м. Дніпрорудне по вул. Центральна керував автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9. ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилається незаконність постанови. Не заперечуючи факт керування транспортним засобом, вважає, що процедура огляду на стан сп'яніння була проведена із процесуальними порушеннями, зазначає що він не погоджувався з показами технічного приладу за допомогою якого проводився огляд на стан сп'яніння на місці і не пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі. Крім того зазначає, що суд не обґрунтовано розглянув справу за його відсутності не надавши можливість скористатися правом передбаченим ст.268 КУпАП. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвоката ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з'ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 021448 від 15.05.2018, ОСОБА_2 15.05.2018 р. о 07.35 год. в Запорізькій області м. Дніпрорудне по вул. Центральна керував автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9. ПДР України, (а.с.1).

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

В порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_2, фактично відмовивши у задоволенні заяви останнього про відкладення розгляду справи через хворобу, чим грубо порушив його процесуальні права та обмежив ОСОБА_2 в доступі до правосуддя.

Вищевказане порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий, розгляд формально, за відсутності ОСОБА_2 Судом не допитано правопорушника, не встановлено та не перевірено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме, не допитано лікаря нарколога, який проводив огляд, не витребувано медичну документацію, яка слугувала підставою для складання висновку від 15.05.2018 р., тобто не з'ясовано всіх обставин справи в їх сукупності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння підтверджувався висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2018 року.

У відповідності з вимогами ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735 вбачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Згідно матеріалу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 відсутні відомості про те, що останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки.

Розділом ІІІ вказаної Інструкції передбачено, що перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Вказані відомості в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 22 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім того, в матеріалах справи щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відсутнє направлення на огляд водія, а також рапорт працівників поліції.

Зі змісту протоколу вбачається, що до протоколу додається акт медичного огляду, який в матеріалах справи відсутній.

Таким чином, за відсутністю доказів, що підтверджують обставини справи, а саме фіксації у протоколі або на відеоносії, відсутність у протоколі свідків (вказано лише одного свідка) та їх пояснень у матеріалах справи, без врахування порушень, які були допущенні працівниками поліції під час складання протоколу, керуючись тільки припущенням дійшов до висновку про те, в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи сукупність доказів, вважаю, що достатніх даних для визнання винуватим ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП до матеріалів справи не надано, тому справа підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Ю.О. Гріпас