Провадження № 3/243/1933/2018
Справа № 243/5991/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Р.В. Кузнецов, розглянувши матеріали, які надійшли із Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, громадянина України, судді Донецького окружного адміністративного суду, зареєстроване місце проживання: м. Харків, пл.. ТеатральнаАДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2018 року в провадження Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення № 610 від 27 червня 2018 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, згідно із яким, ОСОБА_1 є суддею Донецького окружного адміністративного суду, та згідно із пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, 07.07.2017 року придбав мотоцикл YAMAHAFZ-6-S, 2008 року випуску, чорного кольору, вартістю 110 000 гривень та не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні не визнав, просив суд закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в його діях складу правопорушення. Оскільки умислу приховування купівлю мотоциклу у нього не було. У щорічній декларації за 2017 рік він вказав куплений ним мотоцикл.

В судовому засіданні прокурор Куценко М.С. викладені обставини у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційного діяння передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, що визначено ст. 10 КУпАП.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 працює суддею Донецького окружного адміністративного суду, та згідно із пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

07 липня 2017 року Бабіч придбав мотоцикл YAMAHAFZ-6-S, 2008 року випуску, чорного кольору, вартістю 110 000 гривень.

27 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 2 статі 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, повязане з корупцією-діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм субєктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно звязані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст субєктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина - це обовязкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі субєкта до вчиненого ним діяння. Його обовязкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 06 жовтня 2010 року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов'язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З об'єктивної сторони дане правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме: прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про наявність у діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП визначається умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, субєктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризував ВССУ в своєму листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу під яким ст.10КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного, корупційного правопорушення, повязаного з корупцією, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із визначення поняття, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність правопорушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана інформувати Національне агентство про суттєві зміни в її матеріальному становищі, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У правовій позиції, сформованій у Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш мякого покарання, підкреслюється, що розуміння права в контексті верховенства права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, є одним із загальнолюдських вимірів права. Конституційний Суд України наголошує на тому, що зазвичай справедливість розглядається як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідність злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення. Покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3 не містить розяснень щодо необхідності повідомляти про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування у разі відображення цієї інформації у наступній декларації цього субєкта декларування, що охоплює відповідний звітний період (наприклад, у наступній щорічній декларації, яка охоплює звітний рік, у якому відбулися суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування).

З пояснень ОСОБА_1, вбачається, що останній не мав на меті скрити інформацію щодо змін у своєму майновому стані, адже все ж таки з власної ініціативи вніс відомості про купівлю мотоциклу до електронної декларації у встановлений законом спосіб, що знайшло своє відображення у декларації за звітний період 2017 року.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували вказану позицію матеріали справи не містять.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення указаного адміністративного правопорушення.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутня субєктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю, у зв'язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 36, ч. 2 ст. 172-6, 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження, в адміністративній справі відносно ОСОБА_1, за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд, який виніс постанову.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2