№479/1308/18
№3/479/370/18
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2018 року смт.Криве Озеро

Суддя Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевська О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кривоозерського відділення Врадіївського відділу Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с.Берізки вул.Лесі Українки,22 Кривоозерського району Миколаївської області, працюючого вчителем в Берізківському НВК, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

- за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №050610 від 24 листопада 2018 року, ОСОБА_1 24 листопада 2018 року о 11.30 год. в с.Берізки по вул.Лесі Укрїанки,22, дружина ОСОБА_1 вчинила відносно чоловіка ОСОБА_1 сімейну сварку в ході якої ображала його нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, вину не визнала та пояснила, що 24 листопада 2018 року вона насильство в сім'ї не вчиняла, а у неї з її чоловіком ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, виникла сімейна сварка щодо ревнощів зі сторони останнього, при якій ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою. У відповідь на звинувачення у подружній зраді, вона також виражалася нецензурною лайкою. При чому ОСОБА_1 пояснила, що не мала наміру на вчинення домашнього насильства та не вчиняла жодних активних дій, зокрема щоб вигнати ОСОБА_1 з їхнього спільного місця проживання. Після з'ясування обставин, які стали підставами для ревнощів, вони з ОСОБА_1 помирилися та суперечка була вичерпана.

Потерпілий ОСОБА_1, пояснив, що 24 листопада 2018 року у них з ОСОБА_1 виникла сімейна сварка, оскільки він, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, приревнував останню, при цьому він виражався нецензурною лайкою, однак не вчиняв жодних активних дій. ОСОБА_1, у відповідь на звинувачення у подружній зраді, виражалася нецензурною лайкою, однак активних дій не вчиняла. Після з'ясування обставин, які стали підставами для ревнощів, вони з ОСОБА_1 помирилися та суперечка була вичерпана, психологічної шкоди йому не заподіяно.

Положеннями ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у вчинені домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу від десяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративного арешту на строк до семи діб.

Згідно ч.ч.1-3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

П.п.3,14 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов'язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов'язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

З огляду на вищевикладене слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, а не прагненням розв'язати спір.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки у ОСОБА_1 був відсутній умисел на заподіяння шкоди потерпілому та потерпілому не заподіяно психологічної шкоди, а в даному випадку мав місце сімейний конфлікт.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 245, 247, 250, 251, 280, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, - закрити, в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :