Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/111/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р.І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року.Суддя Кропивницького апеляційного суду Олексієнко І.С., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника Пушкарьова Д.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, проживаючого по АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.10.2018 року ОСОБА_3 визнано винним за те, що він 29.09.2018 року, о 17-37 год. керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2, по вул. Острівській в м. Кропивницькому був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп`яніння запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_3 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. Вказує, що в судовому засіданні він вказав, що потребує правової допомоги як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, і заявив судді клопотання про надання йому часу на пошук адвоката та укладення з ним договору про надання йому правової допомоги у даній справі. В задоволенні даного клопотання йому суддею було відмовлено з посиланням на те, що нібито він вже мав прийти в судове засідання з адвокатом, якщо б хотів цього. Однак це є порушенням його прав. Також суддя не звернув уваги на той факт, що вимога працівника поліції на його адресу про проходження огляду на стан сп'яніння не була законною, оскільки не була законною зупинка керованого ним транспортного засобу. З метою придання видимості законності його зупинки працівниками патрульної поліції відносно нього було складено явно незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 631851, за ч. 2 ст. 122 КпАП України.Дану постанову ним ще 08.10.2018 р. оскаржено до Кіровського районного суду міста Кіровограда, ухвалою якого від 11.10.2018 р. (копія додається) за моїм позовом відкрито провадження у справі № 404/6876/18.

Суддею помилково зроблено висновок про те, що він нібито на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився його пройти.Насправді, що відображено і безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення, він не відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння. Зазначає, що був згоден зробити це безпосередньо на місці, однак від цього відмовилися самі працівники поліції. Жодних письмових направлень на проходження медичного огляду працівниками поліції йому не видавалося, а відтак підстав для його проходження були відсутні.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вказаних вимог КУпАП України дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді справи суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Ч.1 ст.130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що ОСОБА_3 29.09.2018 року, о 17-37 год. керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2, по вул. Острівській в м. Кропивницькому був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп`яніння запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_3 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали інспектору патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_7, вбачається, що в їх присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп'яніння, що ними було засвідчено підписами в протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 зазначив про те, що не порушав правил дорожнього руху. Працівники поліції зупинили його незаконно через те, що він нібито не увімкнув правий показчик повороту при зміні руху, але це є невірним, оскільки він їхав прямо. Потім працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у закладі охорони, але він відмовився, оскільки згоден був пройти огляд на місці, але працівники поліції цього не зробили.

Окрім цього, дані відеозапису, дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують факт відмови ОСОБА_7 від проходження перевірки на предмет перебування в стані наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків.

Зазначені дані з достовірністю вказують на факт відмови ОСОБА_7 від проходження перевірки на предмет перебування в стані наркотичного сп'яніння та в сукупності в вищевказаними доказами підтверджують порушення ОСОБА_7 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і не ставлять під сумнів висновок судді про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння, оскільки в такому стані не перебував та бажав пройти даний огляд на місці відхиляються як такі, що є необґрунтованими, оскільки вищевказаною Інструкцією не передбачений огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці та такими, що жодним чином не спростовують висновок судді про винуватість ОСОБА_7 у відмові від проходження огляд на стан наркотичного сп'яніння відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід визнати такими, що не є необґрунтованими, доводи апелянта, з приводу того, що йому було безпідставно відмовлено судом у залученні адвоката, оскільки згідно матеріалів справи відсутнє жодне письмове клопотання чи заява ОСОБА_7 про бажання залучити для участі в судовому засіданні захисника та відкладення розгляду справи в зв'язку з цим.

До того ж апеляційним судом була надана ОСОБА_7 можливість реалізувати свої права в повному обсязі, скориставшись яким, він уклав договір з захисником Пушкарьовим Д.Є. та судове засідання було проведене за його участю. Тож право ОСОБА_7 на захист, гарантоване Конституцією, жодним чином не було порушено.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_7 29.09.2018 року реалізував своє право володіти та керувати автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає безпідставними доводи поданої апеляційної скарги ОСОБА_7, які задоволенню не підлягають, а постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2018 року вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко