П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року про повернення ОСОБА_2 заяви про перегляд постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року ОСОБА_2 повернуто заяву про перегляд постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року за нововиявленими обставинами.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її, відкрити провадження за заявою про перегляд постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року за нововиявленими обставинами та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду про повернення йому заяви про перегляд постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року за нововиявленими обставинами ухвалена за його відсутності, що відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є відмовою у доступі до правосуддя, а відтак судове рішення підлягає скасуванню.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Будь - яких клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає розгляду апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не був присутнім при ухваленні судового рішення. В такому випадку десятиденний термін оскарження обчислюється з дня отримання ними постанови суду.

Відповідно до зворотнього повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, 02 березня 2018 року ОСОБА_2 отримав копію постанови суду, а з апеляційною скаргою звернувся 03 березня 2018 року.

Ухвалюючи рішення про повернення заяви ОСОБА_2, суд зазначив, що постанова суду оскарженню не підлягає.

Апеляційний суд вважає, що хоча чинним КУпАП не передбачена процедура перегляду судового рішення у справі про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами, проте рішення про повернення заяви, за загальними принципами судочинства перешкоджає особі реалізувати своє право на судовий захист своїх прав у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 12 січня 2017 року суддею Шевченківського районного суду міста Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрите у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 06 лютого 2017 року подав апеляційну скаргу (а.с. 118 т. 1), яку постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року повернуто особі, яка її подала, з тих підстав, що ОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження і він не заявив клопотання про його поновлення.

01 березня 2017 року ОСОБА_2 повторно подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 118 т. 1).

Постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 24 березня 2017 року ОСОБА_2 поновлений строк на апеляційне оскарження, його апеляційна скарга залишена без задоволення, а постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року без змін.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Проте ОСОБА_2 22 січня 2018 року знову звернувся з апеляційною скаргою на оскаржувану раніше постанову суду від 12 січня 2017 року (а.с. 168 т. 1).

Постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року його апеляційну скаргу залишено без розгляду та повернуто особі, яка її подала, оскільки ОСОБА_2 оскаржує рішення, яке набрало законної сили.

Після цього 18 січня 2018 року ним подається до суду першої інстанції заява про перегляд постанови судді Шевченківського районного суду міста за нововиявленими обставинами.

Постановою судді цього ж суду від 06 лютого 2018 року заява повернута особі, яка її подала з тих підстав, що чинним КУпАП не передбачено перегляду судових рішень у справах про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами.

На думку апеляційного суду, таке рішення суду першої інстанції є законним і вмотивованим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що при вирішення питання про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд повинен був застосувати за аналогією норми кримінального процесуального закону.

Проте, з такими доводами не погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Даною нормою забезпечений захист від будь - якого прояву свавілля з боку держави.

Ці положення конституційної норми розповсюджуються і на діяльність суду.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Як слушно зазначив у своїй постанові від 06 лютого 2018 року суд, лише положеннями ст. 294 КУпАП та Главою 24 - 1 КУпАП передбачено перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Тому доводи ОСОБА_2 про те, що суд має керуватись практикою Європейського суду з прав людини є необґрунтованими, оскільки саме цей суд неодноразово у своїх рішеннях констатував дотримання принципу правової визначеності та поваги до остаточного судового рішення. Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року про повернення ОСОБА_2 заяви про перегляд постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року за нововиявленими обставинами, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун