Справа № 314/4889/18
Провадження № 3/314/1377/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2018 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, інші відомості суду не відомі,

у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23.09.2018 року, о 00-15 год., гр. ОСОБА_1, в місті Вільнянськ по вулиці Запорізькій, 89, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, невиразна мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестері «Драгер» та в закладі охорони здоров'я відмовився у встановленому законом порядку.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з'явився.

Дослідивши обставини справи та надані суду докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 241543 складеного 23.09.2018 року, громадянин ОСОБА_1, в місті Вільнянськ по вулиці Запорізькій, 89, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, невиразна мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестері «Драгер» та в закладі охорони здоров'я відмовився у встановленому законом порядку.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, але до суду не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим, суд критично розцінює їх, оскільки пояснення були складені інспектором поліції та ідентичні за змістом одне одному.

Крім того, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який долучено до матеріалів справи, який містить відмову від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп'яніння, складений працівником поліції, підписаний ним та свідками, при цьому, встановити чи дійсно були вищевказані свідки при даних обставинах не можливо, оскільки будь-яких інших доказів, зокрема відеофіксації правопорушення, адміністративний матеріал не містить, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт поліцейського, в якому зазначено, що на камері, де зберігалось відео, виникла вірусна загроза системи, що призвело до знищення відеозапису порушення.

Разом з тим, до матеріалів справи не долучені сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, як доказ знаходження 23.09.2018 року, о 00-15 год., у працівників поліції справного спеціального технічного засобу «Драгер 6810», яким пропонувалося пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1, викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов'язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

З аналізу цих міжнародних правових норм, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: В.О. Кіяшко

14.12.2018