Справа № 308/5331/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2018 року поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Закарпатській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №048363 відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що 13 травня 2018 року о 03 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген Тоуран», р/н MI 844 EF, по вул. Гагаріна у м.Ужгород, біля будинку №137, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкогольного вираження з порожнини рота), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, заперечив факт керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та пояснив, що в ніч з 12 на 13 травня знаходився вдома за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 172. Близько 02 год. ночі йому зателефонував рідний брат, який повідомив, що погано почувається і попросив купити та привезти йому ліки від тиску. Тоді він сів за кермо автомобіля марки «Фольксваген», р/н MI 844 EF, та поїхав у напрямку аптеки, але біля магазину «Барва» його зупинили працівники поліції. При цьому, останні не пояснили причини зупинки, а відразу почали говорити, що він керує автомобілем у стані спяніння. Після тривалого спору працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан спяніння з використанням засобу «Драгер», на що він погодився, але побачивши, що пристрій знаходиться в негієнічному стані, відмовився у нього дихати. Потім, йому було запропоновано проїхати до Закарпатського обласного наркодиспансеру. В мед закладі йому повторно було запропоновано пройти огляд на стан спяніння з використанням пристрою «Драгер» і він два рази дмухав у нього, однак пристрій нічого не показував, а тому далі він відмовився це повторювати. Працівники поліції, які були на місці почали чинити на нього моральний тиск, між ними почався словесний конфлікт. В подальшому він на власному автомобілі поїхав до аптеки, де купив ліки і відвіз їх брату. Вранці, о 09 год. він звернувся до Закарпатського ОНД, де і пройшов освідчення. Згідно протоколу лікаря нарколога «тверезий». За таких обставин ОСОБА_1 просив провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За частиною 1 статті 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп'яніння визначено ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до ст.266 КУпАП, п.2 та п.3 розділу І Інструкції - огляд водіїв на стан сп'яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У пункті 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п.9 розділу ІІ Інструкції)

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №048363 від 13.05.2018 року інспектор зазначає, що 13 травня 2018 року о 03 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген Тоуран», р/н MI 844 EF, по вул. Гагаріна у м.Ужгород, біля будинку №137, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкогольного вираження з порожнини рота), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Разом з тим, як слідує з встановлених в судовому засіданні обставин справи, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння в Закарпатському ОНД та з використанням технічного засобу «Dragger Alcotest». На пропозицію поліцейського останній був доставлений до медичного закладу, де і проходив огляд з використання спецзасобу, і лише після невдалих двох спроб пройти огляд з використанням засобу «Dragger Alcotest», він покинув приміщення диспансеру, оскільки був змушений терміново їхати, щоб придбати ліки для свого брата, в якого погіршився стан здоровя.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом, який міститься на CD-диску, долученому до протоколу, що спростовує твердження особи, яка склала протокол про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Окрім того, показання ОСОБА_1 також підтверджує в своїх письмових поясненнях і його брат ОСОБА_2, який зазначає, що 13.05.2018 року близько 01 год. ночі його стан здоровя різко погіршився, піднявся артеріальний тиск, у звязку з чим він зателефонував брату і попросив привезти ліки, на що останній погодився. Однак, через відсутність брата довгий період часу, він зателефонував йому і дізнався, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліцію за нібито керування автомобілем у стані алкогольного спяніння і він поїхав з ними до наркодиспансеру на огляд. Близько 04 год. 30 хв. брат приїхав до нього додому та привіз ліки, і пробувши з ним певний період часу, ОСОБА_1 поїхав до Закарпатського ОНД з метою пройти медичне освідчення.

Судом встановлено, що не погоджуючись з діями поліцейського ОСОБА_1 самостійно звернувся до Закарпатського обласного наркологічного диспансеру для проведення огляду. Згідно протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння Закарпатського ОНД №509 від 13.05.2018 року на момент огляду ОСОБА_1 ознак спяніння не виявлено.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку направлення водія на проведення огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 245, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В ИВ:

Провадження в справі про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3