АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/601/18 Головуючий у І-й інстанції - Федоріщев С.С.
Справа № 204/2739/18 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2, будучи начальником квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра, вчинив правопорушення, а саме: п.п. 133.4.2 п. 133.4 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податкове зобов'язання р.6 «Податкове зобов'язання» звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації у розмірі 103428 грн. за 2016 рік, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 поза межами строку апеляційного оскарження постанови, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, ОСОБА_2 посилається на те, що справу було розглянуто без його виклику та участі, а про ухвалення постанови йому стало відомо через Єдиний реєстр судових рішень та 04 травня 2018 року його представник ознайомився з матеріалами справи.

Свої вимоги про скасування постанови та закриття провадження у справі ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що його не було повідомлено про дату та час судового розгляду. Поряд із цим, апелянт зазначає, що він, як підполковник та начальник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра несе відповідальність відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Також, ОСОБА_2 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить викладу обставин, за яких таке порушення було вчинено, а справа - доказів на їх підтвердження. При цьому ОСОБА_2 зауважує, що справа містить акт про результати документальної позапланової перевірки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра, який не може бути взятий судом до уваги, оскільки перебуває на стадії оскарження, а тому рішення суду першої інстанції про необхідність притягнення його до відповідальності за таких умов є передчасним.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти протоколу заперечував та пояснив, що був тільки призначений на посаду.

Після перерви у судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що оскаржуване рішення було ухвалено без участі ОСОБА_2, а відомості про вручення та направлення його копії останньому матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вважає строк апеляційного оскарження постанови суду пропущеним.

Поряд із цим, надаючи оцінку доводам ОСОБА_2 в частині незаконності рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість останніх.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 97 від 12 лютого 2018 року, копією витягу з акта № 35995/04-36-14-16/0800458 від 29 лютого 2018 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, в частині дослідження фінансово-господарських операцій з ФОП ОСОБА_3, та відповідності їх чинному податковому, валютному та іншому законодавству за період з 01.10.2016 року по 04.10.2017 року.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання ОСОБА_2 на те, що останнім подано скаргу на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області, розгляд якої продовжено, апеляційний суд розцінює як необґрунтовані.

Як вбачається з долученого до апеляційної скарги повідомлення, строк розгляд зазначеної скарги продовжено до 13 квітня 2018 року.

З огляду на те, що на момент звернення до суду з апеляційною скаргою - 11 травня 2018 року, зазначені строки закінчились та ані в апеляційній скарзі, ані під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 жодних даних про оскарження повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області не надано, суду апеляційної інстанції підстав для визнання обґрунтованими доводи останнього не вбачає.

Що стосується інших доводів апелянта, зокрема про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить змісту інкримінованого йому правопорушення, то останні, на думку суду апеляційної інстанції, є непереконливими, оскільки на наявність вини останнього вказують у сукупності, як протокол, так і акт перевірки, на підставі якого він складений.

Щодо відповідальності, яка з позиції апелянта передбачена статутом Збройних Сил України, суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність керівників та інших посадових осіб підприємств, установ, організації за порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків, незалежно від їх особливого статусу або виконання ними спеціальних обов'язків.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про необхідність закриття провадження у справі.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення було вчинено ОСОБА_2 в період з 01 жовтня по 04 жовтня 2017 року, тобто на момент винесення оскаржуваного рішення минуло понад 3 місяці.

Зважаючи на викладене, дії суду першої інстанції в повній мірі відповідають вимогам діючого законодавства, отже підстав для скасування оскаржуваної постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2018 року- залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький