Справа № 146/1796/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянув матеріали, що надійшли від Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст. 123 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

4 грудня 2018 року до Томашпільського районного суду надійшов даний адміністративний матеріал.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 4 грудня 2018 року, головуючим суддею визначено ОСОБА_2

Відповідно до п. 2.4.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів від 26.11.2010 року № 30, після автоматизованого розподілу судових справ автоматизованою системою відповідальна особа суду не пізніше наступного робочого дня передає судові справи визначеному автоматизованою системою головуючому судді (судді-доповідачу).

На виконання наведених положень, зазначена справа передана головуючому судді 4 грудня 2018 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № БД № 365854 від 06.11.2018, ОСОБА_1 6 листопада 2018 року о 22-07 годині в смт Вапнярка, керуючи автомобілем ЗАЗ ТF 5540, державний номерний знак НОМЕР_1 на залізничному переїзді 1207 км., порушив правила проїзду залізничних переїздів, а саме здійснив рух через залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.20.5.6 Правил дорожнього руху.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, не визнав, оскільки не рухався на переїзд на заборонений сигнал світлофора, а протокол та відеодиск не містять доказів, що підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол, та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Як зазначено в ч. 1 ст. 256 КУпАП, поряд з іншими обов'язковими даними, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно ст.. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, зокрема, переглянутим в судовому засіданні відеодиском.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення правил руху через залізничні переїзди-вїзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушеннянакладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягненнявраховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшуютьі обтяжують відповідальність.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень до нього слід застосувати адміністративне стягнення, згідно санкції статті ст.123 ч.2 КУпАП, у виді штрафу, з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш мякого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлений на 2018 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 1762,00 грн.

Таким чином з ОСОБА_3 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 40-1, ст. 123, ст. ст. 221, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень (вісімсот пятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий 27.06.1997 Крижопільським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_3, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави 352,40 грн (триста пятдесят дві гривні 40 копійок) судового збору.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_2