Справа № 576/2016/18
Провадження № 3/576/747/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Усенко Л.М.

при секретарі Бірюк О.І.

прокурора Тищенка О.О.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові матеріали, що надійшли з управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста „Бачівськ Сумської митниці ДФС, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року у відношенні ОСОБА_2 оперуповноваженим Управління захисту економіки в Сумській області складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається з вказаного протоколу, відповідно до наказу Сумської митниці ДФС від 27.01.2017 року № 78-о «По особовому складу», ОСОБА_2 переведена з посади державного інспектора митного поста «Бачівськ» Сумської митниці ДФС на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Бачівськ» Сумської митниці ДФМ 01.02.2017 року.

Відповідно до отриманих доказів встановлено, що ОСОБА_2 19.05.2017 року згідно відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.08.2018 року № 135158028 набула право власності на об'єкт житлової нерухомості квартируплощею 39,3 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03, підставою виникнення права власності є договір дарування квартири, серія та номер: 896, виданий 19.05.2017 року, видавник: приватний нотаріус Глухівського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_3

Після отримання права власності на об'єкт житлової нерухомості державний інспектор Шульга К.О., як субєкт декларування відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язана письмово повідомити Національне агентство.

При перевірці 22.08.2018 року інформаційно телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» встановлено, що повідомлення про суттєві зміни у майновому стані державного інспектора Шульги К.О. щодо набуття права власності на об'єкт житлової нерухомості не подане.

Таким чином, державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Бачівськ» 19.05.2017 року набула право власності на об'єкт нерухомості квартиру, вартість якого склала 165 000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних на 1 січня 2017 року, безвідповідально поставилася до своїх обов'язків та не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України „Про запобігання корупції, відповідальність за що встановлена ч. 2 ст. 176-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_1 зазначили, що не погоджуються із протоколом, позаяк його складено з порушенням вимог чинного законодавства. ОСОБА_2 не мала умислу на вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Прокурор висловив думку щодо доведеності вини ОСОБА_2. Але враховуючи закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності вважав, провадження у справі слід закрити.

Заслухавши думку ОСОБА_2, захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП до об'єктивної сторони правопорушення входить неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ст. 1 Закону суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового і контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей; правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією 1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22 Рішення Конституційного Суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року, в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи, яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Таким чином, за змістом міжнародних договорів, згоду на обов'язковість яких надала Верховна Рада України, обов'язковими ознаками, за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих суб'єктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і за ст. 172-6 КУпАП є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Щоб вважати, що відповідні дії мали ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП.

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов'язково має встановлюватись умисний характер вчиненого діяння, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при вчиненні відповідного проступку.

З врахуванням положень ст. 1 Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

У поданій 22.03.2018 року щорічній декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017р. (Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; оприлюднено на офіційному веб-сайті Національного агентства із запобігання корупції, а.с. 29-35) ОСОБА_2 в розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначила інформацію про отримання нею подарунка у негрошовій формі вартістю 165000 грн., у розділі 3 «Об'єкти нерухомості» вказала квартиру, що набута у власність 18.05.2017 року, загальною площею 39,3 м.кв , розташовану в Сумській області.

З матеріалів протоколу вбачається, що перевірка щодо можливого скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не проводилась, однак, остання відобразила зміну майнового стану у щорічній декларації, що вказує на відсутність у неї будь-якої протиправної мети та умислу на приховування інформації про набуття у власність квартири.

Отже, матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_2, вчасно не подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Прокурором в судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_2 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Порядок), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації, НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_2 проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки у Сумській області та Департаменту захисту економіки Національної поліції України, м. Київ (а.с. 16-18), які робили запити до реєстрів, збирали матеріали, складали протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління захисту економіки в Сумській області та ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_2 також повідомила, що від НАЗК будь яких повідомлень не отримувала.

Згідно п. 1 та п. 4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно до п. 4 розділу II Порядку вправі виключно у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК.

Таким чином, працівники Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, здійснюючи перевірку щодо ОСОБА_2, як суб'єкта декларування та складаючи відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 297/2018 від 22.08.2018 р. без відповідного звернення (доручення) НАЗК, вийшли за межі своїх повноважень та діяли не в межах, не в порядку та не в спосіб визначений Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Усенко