Справа № 592/5507/18
Провадження № 3/592/1124/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м.Суми Чернобай О.І., за участю секретаря судового засідання Трофименко В.О., із застосуванням технічних засобів фіксування судового провадження, що відповідає вимогам ч.6 ст.11 Закону України Про судоустрій і статус суддів, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-на України, працюючого начальником дільниці ВАТ Інтернефтегазстрой, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

В протоколі про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції зазначено, що 08.05.2018 року, о 23:33 год., в м.Суми, по вул.Героїв Крут, біля будинку 26, водій передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який в м.Суми, по вул.Героїв Крут, біля будинку 26 керував транспортним засобом Mercedes Benz н.з. ВМ 1107 ВК в стані алкогольного спяніння. Результат тесту газоаналізатора Alkotect Drager 0034 2.90%.

При розгляді справи в суді, ОСОБА_1 винним себе у вчиненні вказаного правопорушення не визнав і суду показав, що у той день 08.05.2018 року він разом із своїм племінником ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відпочивали на річці. Він випив горілки, сильно спянів і ліг спати на задні сидіння свого автомобіля Mercedes Benz н.з. ВМ 1107 ВК. Скільки проспав пояснити не зміг, але його розбудили на вул.Героїв Крут після ДТП. Прокинувшись і прийшовши до тями він зясував, що ДТП на його автомобілі вчинив його племінник ОСОБА_2, якому керування своїм автомобілем він не передавав, оскільки спав в машині і не відчував до моменту ДТП, як його возили сплячим на задніх сидіннях. Вину свою не визнає, зазначаючи, що керування автомобілем своєму племіннику він не передавав і племінник взяв автомобіль без його відома. Також додав, що на місці ДТП співробітники поліції запропонували йому пройти тест на алкоголь за допомогою Драгеру, він пояснював, що він дійсно пяний і що спав в машині та нею не керував, але співробітники поліції все одно вимусили його пройти такий тест, який показав 2.90 % проміле алкоголю.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_1 є його рідним дядьком. 08.05.2018 року він, разом з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 відпочивали на річці та він з ОСОБА_1 вживали алкогольні напої. ОСОБА_1 дуже сильно спянів і ліг спати на задні сидіння свого мерседесу. ОСОБА_3 не пив, т.я. повинен був возити їх на машині в якості тверезого водія. У вечірній час ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля, він сів поруч на пасажирське сидіння, а ОСОБА_1 продовжував спати на задніх сидіннях. Так, вони приїхали до магазину АТБ на вул.ОСОБА_4, де ОСОБА_3 пішов в магазин, а він з дядьком залишись в машині і останній продовжував спати. В цей момент йому зателефонувала його знайома дівчина і він домовився її забрати. Не чекаючи доки ОСОБА_3 вийде з магазину він сів за кермо мерседеса, ОСОБА_1 продовжував спати на задніх сидіннях і поїхав щоб забрати дівчину, але по дорозі по вул.Героїв Крут він не впорався з керуванням і допустив зіткнення в лобову з іншим автомобілем. Була викликана поліція, які по приїзду склали відносно нього два адміністративні протоколи за керування у стані алкогольного спяніння і за ДТП. На ОСОБА_1 також склали протокол за передачу керування автомобілем йому, хоча на місці вони казали, що ОСОБА_1 не передавав йому керування своїм автомобілем, оскільки весь вечір спав на задніх сидіннях автомобіля.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 08.05.2018 року вони відпочивали на річці в Червоному селі, він спиртного не вживав, оскільки був в якості водія на автомобілі ОСОБА_1, який до вечора дуже сильно спянів і ліг на задні сидіння автомобіля спати. Ввечері він сів за кермо автомобіля, ОСОБА_1 продовжував спати на задніх сидіннях, а ОСОБА_2 сів поруч на пасажирське сидіння і вони приїхали в місто. На вул.ОСОБА_4 він пішов в магазин АТБ, а ключі від машині залишив в салоні. Коли вийшов знову на вулицю, то машини біля магазину не було. Він зателефонував ОСОБА_1, але той не взяв слухавки. Через деякий час йому передзвонила дівчина на імя ОСОБА_3 і повідомила, що автомобіль потрапив в ДТП і вказала місце. Він пішов до того місця і там вже були поліцейські.

В судовому засіданні також був допитаний в якості свідка поліцейський патрульної поліції ОСОБА_5, який складав адміністративний протокол і який показав, що він був на службі на службовому автомобілі. Приблизно о 23:30 год. їм на службовий планшет прийшло завдання про вчинену ДТП. Прибувши на місце вони встановили, що вищевказаним автомобілем мерседес, на момент ДТП керував ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного спяніння і на нього було складено два протоколи за керування в стані спяніння і за ДТП. Також було встановлено, що автомобіль мерседес належить ОСОБА_1 у якого вони спитали чи передавав він керування своїм автомобілем ОСОБА_2 на що той сказав, що не передавав і що спав в машині пяний на задньому сидінні. Так, як ОСОБА_1 був власником даного автомобіля, то вони провели його медогляд на стан спяніння, тест показав 2.90 проміле алкоголю і він склав відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол за передачу керування.

При цьому на запитання суду про підстави складання протоколу відносно ОСОБА_1, свідок ОСОБА_5 пояснив, що цей протокол він склав, оскільки автомобіль був зареєстрований саме на ОСОБА_1, при цьому визнавши в суді, що дійсно жодних доказів, що ОСОБА_1 передав право керування автомобілем ОСОБА_2 у них не було і всі присутні пояснювали, що ОСОБА_1 не передавав право керування ОСОБА_2, а спав у пяному виді на задніх сидіннях автомобіля.

Таким чином, свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтвердили, що ОСОБА_1 не передавав керування своїм автомобілем ОСОБА_2АВ., який перебував в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_4 того, поліцейський ОСОБА_5 теж підтвердив суду, що всі присутні на місці ДТП особи стверджували, що ОСОБА_1 не передавав керування своїм автомобілем ОСОБА_2 перебуваючому в стані спяніння, а спав в автомобілі.

І з показань поліцейського ОСОБА_5 вбачається, що єдиною підставою для складання цього протоколу стало тільки те, що автомобіль зареєстрований на ОСОБА_1

Також суд зазначає, що жодних доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок, що ОСОБА_1ІР. передав керування своїм автомобілем ОСОБА_2, який перебував в стані спяніння до протоколу долучено не було і таких доказів і навіть посилання на них не було надано з боку поліцейського ОСОБА_5 в судовому засіданні.

ОСОБА_4 того, суд також звертає увагу на неправильність складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а саме у фабулі правопорушення поліцейським вказано, що результат тесту на алкоголь склав 2.90 % у ОСОБА_1, але ж він не керував цим транспортним засобом в стані спяніння.

Так, частиною 1 ст.130 КпАП України передбачена відповідальність окрім іншого, також і за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння …

Статтею 23 КпАП України передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тобто, аналізуючи вказану норму Закону чітко вбачається, що адміністративне стягнення може бути застосоване виключно до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності з вимогами ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Основними засадами судочинства є:

1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

2) забезпечення доведеності вини;

3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості…

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висловленої також у рішенні у справі «Корнєв і Карпенко проти України» п.61 ЄСПЛ зазначив, що Суд зауважує, що в деяких інших справах проти України він уже розглядав подібні питання стосовно такої ж категорії проваджень і такої самої статті Кодексу про адміністративні правопорушення і визнавав, що … таке адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції ….У справі, що розглядається, Суд не вбачає підстав відходити від своїх висновків і визнає статтю 6 Конвенції застосовною до провадження у справі заявниці.

Таким чином, проаналізувавши як Національне законодавство України, так і практику Європейського суду з прав людини, суд зазначає, що застосовуючи принцип презумпції невинуватості, ОСОБА_1 не повинен доказувати свою невинуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а його вина повинна бути доведена співробітниками патрульної поліції, які склали відносно нього протокол.

Враховуючи, що патрульною поліцією не надано суду жодних доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, тому провадженя відносно нього в даній справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ст.247 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях даного складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог ст.294 КпАП України може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.І. Чернобай