Дата документу Справа № 320/3950/14-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/3950/14-п Головуючий в 1 інст. Пономаренко Л.Е.
Провадження №33/778/489/18 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
Категорія ч. 3 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю ОСОБА_2, адвоката Сивової Я.В., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 травня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб, стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 26 квітня 2014 року о 01 годині 20 хвилин ОСОБА_2 в м. Мелітополі по бульвару 30 років Перемоги керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому Законом порядку, та огляду із застосуванням «DRAGER ALCOTEST» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДД України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, щопостанову суду вважає незаконною, оскільки обставини, викладені у протоколі з'ясовано судом не у повному обсязі, порушено норми процесуального та матеріального права під час розгляду справи у суді. Вказує, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому і не був присутнім у судовому засіданні. В матеріалах справи є письмові пояснення двох свідків, однак ці пояснення зафіксовані на заздалегідь виготовленому бланку, а тому суд першої інстанції зобов'язаний був викликати та допитати цих свідків. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, приходжу до наступних висновків.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Так, провина ОСОБА_2 підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 077653 від 26 квітня 2014 року, згідно якого ОСОБА_2 роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с.5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з яких вбачається, що останні підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння (а.с.6,7).

Крім того, ОСОБА_2 власноручно у відповідному протоколі зазначив про вживання пива, керування транспортним засобом і про відмову від проходження огляду, що не спростовується останнім при апеляційному розгляді. Пояснення ОСОБА_2 щодо написання даних пояснень під диктування працівника поліції, суд знаходить непереконливим.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП є безпідставними, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, не дивлячись на наявність в протоколі відомостей щодо належного повідомлення ОСОБА_2про дату судового розгляду, додатково використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи - матеріали справи містять судову повістку, направлену на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу ОСОБА_2, яка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 9).

Крім того, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_2 шляхом поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_2 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов'язана виключно із волевиявленням особи і, апелянт реалізував зазначені права при апеляційному розгляді.

Зауваження апелянта, що свідки не викликались в судове засідання, за відсутності відповідних клопотань і за наявності письмових пояснень свідків, також не можуть бути взятим до уваги.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 травня 2014 року, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник