Справа № 723/2193/18
Провадження №3/713/899/18
ПОСТАНОВА

іменем України

28.08.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., прокурора Бойко Оксани Василівни, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Апеляційного суду Чернівецької області в порядку зміни підсудності, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Панка Сторожинецького району Чернівецької області, громадянство України, працюючої на посаді судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.2 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №147 від 22.06.2018 року ОСОБА_1, з 13.07.2010 року працює на посаді судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області. Відповідно до Указу Президента України №157/2017 від 12.06.2017 року призначена на посаду судді безстроково. Відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ "Про запобігання корупції", примітки до статті 172-6 КУпАП, є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією. В порушення вимог ч.2 ст.52 ЗУ "Про запобігання корупції" (далі Закон) отримавши згідно договору про надання споживчого кредиту № від 29.06.2017 року дохід у вигляді кредиту в сумі 100000 гривень, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, будучи ознайомленою з вимогами ЗУ "Про запобігання корупції", умисно, не повідомила про суттєві зміни в майновому стані в установленому порядку Національне агентство з питань запобігання корупції, вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор Бойко О.В. підтримала протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, вважала що її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.2 КУпАП доведена, просила застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що офіційними розясненнями НАЗК щодо внесення до Реєстру декларацій інформації про суттєві зміни в майновому стані встановлено, що саме отримання субєктом декларування доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат у десятиденний строк зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК, яка суперечила ст.52 ЗУ "Про запобігання корупції". Підтвердила, що в березні 2018 року нею було подано електронну декларацію за 2017 рік, де відображено отримання вказаного кредиту.

Стверджувала про відсутність прямого умислу спрямованого на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, оскільки не приховувала отримання кредиту вказавши його в електронній декларації за 2017 рік.

Вважала, що органом, яким складено протокол та прокурором в судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження умислу на вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією. Просила прийняти справедливе рішення.

Заслухавши прокурора Бойко О.В., яка просила визнати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності винуватою та накласти адміністративне стягнення, пояснення ОСОБА_1, яка просила прийняти справедливе рішення та закрити провадження по справі, дослідивши письмові докази, наявні в справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 13.07.2010 року працює на посад судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області, відповідно до Указу Президента України №157/2017 від 12 червня 2017 року призначена на посаду безстроково.

Відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ "Про запобігання корупції", примітки до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією.

Відповідно до договору про надання споживчого кредиту № від 29.06.2017 року, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1, остання отримала споживчий кредит у розмірі 100 (сто) тисяч гривень строком на 60 місяців, з 29.06.2017 року по 29.06.2022 року, розмір процентної ставки складає 36% річних.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2 ст.172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають, у тому числі, і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч.2 ст.52 ЗУ "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017" визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року на рівні 1600 гривень, тобто розмір 50 прожиткових мінімумів дорівнює 80000 гривень.

Установлено, що ОСОБА_1 29 червня 2017 року отримала кредит 100 (сто) тисяч гривень, що підтверджується договором споживчого кредиту, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та позичальником, сума якого перевищувала 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01 січня відповідного року, тобто суму 80000 гривень.

В момент отримання ОСОБА_1 кредитних коштів була суб'єктом декларування, відповідно до положень підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ "Про запобігання корупції".

В порушення вимог ч.2 ст.52 ЗУ "Про запобігання корупції" в десятиденний строк ОСОБА_1 не було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в її майновому стані. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються нею.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснила, що не мала умислу на приховування інформації стосовно отриманого нею споживчого кредиту, мотивів, щоб уникнути декларування також не мала.

Разом з тим, вимогами ст.280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при наявності вини у вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це встановлено ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст.11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічна позиція викладена судовою палатою у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у неї умислу на уникнення фінансового контролю доходів заслуговують на увагу, оскільки підтверджуються фактом самостійного внесення у щорічну декларацію за 2017 рік у розділі «Фінансові зобовязання».

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують ці твердження, в матеріалах справи не має та прокурором не надано.

Крім того, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_1 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки про отримання кредиту правдиво засвідчила у щорічній декларації за 2017 рік у розділі «Фінансові зобовязання», що також свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб'єкта декларування.

Таким чином, судом встановлено, що у бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки у неї не було мотиву вчинити порушення закону. Поза її волею перебувало настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи наведене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд звертає увагу, що одним із основоположних аспектів права особи на справедливий судовий розгляд, закріплений у статті 6 Конвенції, є принцип правової визначеності, основу якого утворює концепція передбачуваності. Згідно з нею люди повинні мати змогу планувати свої дії із впевненістю, що знають про їх правові наслідки.

Законом визначено склад будь-якого адміністративного правопорушення, який полягає у сукупності об'єктивних та суб'єктивних ознак, що характеризують протиправну, винну дію або бездіяльність як склад адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія - умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд, звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження субєктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого їй правопорушення.

Зокрема, повідомлення в порядку ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подачі електронної декларації до НАЗК і не повідомлення в порядку ст.52 цього Закону шляхом подачі окремої інформації до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування виключають наявність вини у формі умислу у вчиненні зазначених дій, а відтак і наявності субєктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Прокурором належними доказами не доведено та не спростовано доводи ОСОБА_1 про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю. Посилання прокурора на Розяснення НАЗК щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, Затверджене Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції 11 серпня 2016 р. № 3 (із змінами, внесеними рішенням Національного агентства від 06.09.2016 № 18, від 30.09.2016 № 57, від 03.11.2016 № 106, від 13.01.2017 № 24, від 22.02.2017 № 59 від 16.03.2017 № 85, від 02.02.2018 № 118) ґрунтується на припущеннях, оскільки вказані розяснення носять рекомендаційний характер та не містять нових правових норм і не є обовязковими для застосування судами.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 10, 11, ч.2 ст.172-6, п.1 ч.1 ст.247, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. В. Пилип'юк