ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/376/18 Справа № 205/2036/18 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К.О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352 гр. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 03 червня 2018 року о 03:45 год. у м. Словянськ по вул. Центральній в районі будинку №47, керував транспортним засобом «ВАЗ» д/н НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, який було встановлено у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», висновок №252 від 03.06.2018 року. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.2.9(а) ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2, поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного ним строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що про час та дату розгляду справи судом належним чином його повідомлено не було, з матеріалами, наданими поліцією на запит, суд його не ознайомив, а повістку він отримав після проведення судового розгляду.

Вимоги скарги обґрунтовує порушенням порядку проведення медичного огляду з боку працівників поліції. На думку ОСОБА_2, для підтвердження стану алкогольного сп'яніння він мав здати кров, яка, крім іншого, повинна була зберігатись протягом 3 місяців, однак висновок було зроблено лише по забору сечі. При цьому, копію медичного висновку йому надано не було, а поліцейськими огляд із застосуванням Драгеру взагалі не проводився.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд виходить з того, що розгляд справи та оголошення постанови відбулось без участі ОСОБА_2 та матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання ним копії оскаржуваного рішення. За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови та вважає, що його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №047317 від 03 червня 2018 року, яким встановлено, що 03 червня 2018 року, о 03-45 годин, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 в м. Слов'янськ в районі буд.№47 по вул. Центральній, в стані алкогольного спяніння. Від огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора в присутності двох свідків відмовився, але погодився пройти огляд на стан сп'яніння у міському наркологічному диспансері.

Також, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, долученими до матеріалів справи, згідно яких 03 червня 2018 року, в їх присутності водій ОСОБА_2 добровільно пройшов огляд на встановлення стану алкогольного спяніння у КЛПУ Міський наркологічний диспансер м.Слов'янська, за результатами якого складено висновок №252 від 03 червня 2018 року про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння.

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), який містить фіксацію обставин зупинення 03 червня 2018 року працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків у звязку з встановленням перебування його у стані алкогольного спяніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовного того, що його огляд на стан спяніння проведений з порушеннями діючого законодавства, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими виходячи з того, що відповідно до положень п.10,12 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452 від 09 листопада 2015 року, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Отже, доводи ОСОБА_2 стосовно необґрунтованого проведення аналізу на стан алкогольного сп'яніння шляхом забору сечі суд вважає безпідставними та розцінює їх виключно як спосіб захисту.

З посиланням ОСОБА_2 на те, що поліцейськими не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, суд також не погоджується, оскільки ці обставини повністю спростовуються показаннями свідків та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Щодо тверджень апелянта про порушення судом його прав бути присутнім у судовому засіданні, то вони також свого підтвердження під час судового розгляду не знайшли.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 про розгляд справи був повідомлений при складанні протоколу працівниками поліції, так само й судом був повідомлений, шляхом направлення повідомлення за адресою мешкання останнього. Між тим, ОСОБА_2 своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП свідомо не скористався.

При цьому, доводи ОСОБА_2 про неодноразове звернення до суду з вимогою про надання відомостей про час та дату судового розгляду суд розцінює як необґрунтовані, оскільки матеріали справи жодних доказів на підтвердження цих обставин не містять.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП не передбачена обовязкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ цієї категорії, суд обґрунтовано здійснив розгляд справи за відсутності ОСОБА_2

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається невідповідність Правилам дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.9а ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у звязку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2018 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_1