Справа № 302/504/18
Провадження № 3/345/529/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2018 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Юрчак Л.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Міжгірського районного суду Закарпатської області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.05.2018 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №060876 від 22.04.2018 зазначено, що 22.04.2018 о 1510 год. на а/д Міжгіря-Воловець, 28 км. водій керував автомобілем НОМЕР_1 та при маневрі обгону автомобіля НОМЕР_2 не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 та в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 14.2 г ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, просив провадження відносно нього закрити у звязку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Також, ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення по суті справи, в яких зазначає, що 22.04.2018 приблизно о 15.30 год. він рухався на власному автомобілі НОМЕР_4 по автодорозі Міжгіря-Воловець. Наблизившись до автомобіля НОМЕР_2, який рухався перед ним, ОСОБА_1 розпочав маневр обгону, для чого виїхав на смугу зустрічного руху. В момент коди обидва транспортні засоби були поряд, водій автомобіля «Хюндай і-30» різко вильнув ліворуч, в результаті чого вдарив автомобіль адмінправопорушника у праву частину своїм переднім лівим крилом. Розмір та характер ушкоджень транспортних засобів підтверджується фотографіями з місця ДТП.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення значиться, що він, виконуючи маневр обгону не витримав необхідного інтервалу, а при кваліфікації дій вказано, що порушив п. 14.2 г ПДР. Однак, вказаним пунктом передбачено, що водій повинен переконатись у тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернути на займану смугу. Згідно же пояснень учасників ДТП, зіткнення їхніх автомобілв відбулось в момент, коли вони перебували поруч один з одним. Це ж підтверджується і фотографіями про характер ушкоджень.

На думку адмінправопорушника, все це свідчить, що він не порушував п. 14.2.Г ПДР, а відповідно дана обставнина не була причиною ДТП, що вказує на відсутність його вини.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05.06.2018, у судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що 22.04.2018 близько 15.30 год. їхали в одному автомобілі разом із ОСОБА_1 з м. Міжгіря. При обгоні автомобіля НОМЕР_3, останній різко вильнув вліво, внаслідок чого і сталось зіткнення. За кермом вказаного транспортного засобу була жінка, яка пояснила, що обїжджала яму, та в подальшому зобовязалась відшкодувати матеріальну шкоду ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, заслухавши думку адмінправопорушника, його представника, свідків, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

В ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998); дрібні правопорушення пов'язані з нанесенням шкоди (Рішення ЄСПЛ в справі «Лауко та Кадубеч проти Словаччини», від 2 вересня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору "кримінального обвинувачення" до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Гіпотеза ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Водночас, п. 14.2 г Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатись у тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернути на займану смугу.

Із матеріалів адміністративної справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, пояснень учасників ДТП та свідків, фотокопій фотографій з місця ДТП, вбачається, що воно трапилось під час здійснення ОСОБА_1 обгону автомобіля НОМЕР_2 та внаслідок того, що особа яка керувала вказаним автомобілем різко повернула ліворуч, щоб оминути вибоїни на дорожньому покритті.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин суд визнав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, якщо провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя: