Категорія: ч.1 ст.130 КпАП україниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_2 в дохід держави стягнуто 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04 грудня 2017 року об 10 год. 50 хв. в с. Струмівка по вул. Рівненській, керував автомобілем марки «Пежо Партньор», реєстраційний номерний знак WW5469G в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді Соловонюк М.П. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її незаконність, просить скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2 просив поновити строк на апеляційне оскарження цього судового рішення, оскільки він не був присутній при розгляді справи судом, а копію постанови судді від 04.01.2018 року його захисник отримав лише 07 березня 2018 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 при розгляді справи присутній не був, а рішення місцевого суду постанову судді від 04.01.2018 року отримав лише 07.03.2018 року, то на думку апеляційного суду, строк апеляційного оскарження даної постанови, передбачений ст.294 КпАП України, ним був пропущений з поважних причин у звязку з чим підлягає поновленню.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об'єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_2 згаданого адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №345161 від 04.12.2017 року (а.с.1), в якому ОСОБА_2 зазначив, що з протоколом згідний, керував автомобілем в стані алкогольного спяніння та підписав його без будь-яких зауважень;

- письмовим поясненням ОСОБА_2 відповідно до яких, він близько 04 год. 04.12.2017 року вживав спиртні напої, після чого керував автомобілем в с. Струмівка Луцького району (а.с.3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.12.2017 року (а.с.4) відповідно до якого ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного спяніння. Висновок також без жодних зауважень підписаний обстежуваною особою ОСОБА_2;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3376 від 04.12.2017 року з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння та що показник технічного засобу Alcotest 6510 становить 1,94 % проміле.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали, що ними було зупинено автомобіль «Пежо Партньор» під керуванням ОСОБА_4, у якого були наявні зовнішні ознаки алкогольного спяніння. На пропозицію пройти освідування на місці вчинення адміністративного правопорушення за допомогою алкотестера «Драгер» правопорушник відмовився у звязку з чим його було доставлено в ВОНД для проходження медичного огляду, результатом якого було підтверджено перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного спяніння.

Крім того в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив показання поліцейських про те, що йому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці вчинення адміністративного правопорушення за допомогою алкотестера «Драгер», але він відовився.

При цьому, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи посилання ОСОБА_2 про те, що він не підписував письмових пояснень, які знаходяться в матеріалах справи.

А тому проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

При цьому доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі про те, що він не був повідомлений про розгляд справи, а суд першої інстанції розглянув справу без його участі, що й відповідно потягло однобічне та неповне зясування усіх фактичних обставин справи не заслуговують на увагу враховуючи наступне.

Відповідно до ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду на адресу вказану останнім, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в інших матеріалах складених працівниками поліції, а саме: м.Луцьк, вул.Кравука, 10/147 (а.с.8, 9), однак поштові відправлення не були вручені йому та повернуті до суду із незалежних від суду причин.

Про призначене на 04 січня 2018 року судове засідання ОСОБА_2 було достеменно відомо, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, він 28 грудня 2017 року був повідомлений секретарем судового засідання по мобільному телефону, про що останнім було складено телефонограму (а.с.10).

В суд ОСОБА_2 протягом періоду з 27 грудня 2017 року по 04 січня 2018 року не з'являвся, причин неявки суду не повідомляв.

Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_2 про стан фактично відомого йому адміністративного провадження щодо нього, як встановив суд, - не цікавився.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КпАП України врахував характер вчинених проступків, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Таким чином постанова судді Луцького міськрайонного суду від 04 січня 2018 року в даній справі є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КпАП України у звязку з чим підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 січня 2018 року в даній справі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 січня 2018 року в даній справі щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 31.05.2018р.

Суддя В.В. Гапончук

Помічник судді О.В. Курбай