Справа № 466/2176/18 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/783/517/18 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду ОСОБА_1 19.03.2018 року близько 01 год. 50 хв. в м. Львові по вул. Миколайчука, керував транспортним засобом - автомобілем марки CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 в стані в стані алкогольного сп'яніння, порушивши вимоги п. 2.9.а., чим скоїв правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при проведенні освідування не було свідків та працівниками поліції була проігнорована його вимога надати документи до приладу «Драгер» і вимога про те, щоб доставили його до медичної установи для здачі кров на аналіз. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції проігноровано клопотання захисника про виклик в с удове засідання свідків, які підписали протокол.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 073528 від 19.03.2018 року;

-результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» від 19.03.2018 року, цифровий показник алкоголю у ОСОБА_1 який становив 2,88 проміле, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатами якого ОСОБА_1 погодився, про що свідчить підпис останнього у вказаному акті.

-поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 19.03.2018р., та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об'єктивному взаємозв'язку між собою.

На думку апеляційного суду, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо його винуватості у скоєному, оскільки така повністю та об'єктивно стверджується зібраними по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вимагав доставити його до медичної установи, оскільки з результатом проведеного тесту був не згідний не заслуговують на увагу та спростовуються записом нагрудної камери працівників поліції.

Апеляційним судом відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться достатні докази для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.