Справа № 591/3485/18 Провадження № 3/591/1112/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Шершак М.І., з участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського ВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 12/2 кв.61, працююча заступником директора Сумського будівельного коледжу, за ст.184 ч. 1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 051600 від 14.06.2018 р., ОСОБА_2, 13.06.2018 р. близько 12.00 год. ухилилася від виконання покладених на неї обовязків, як опікун, щодо виховання свого неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що виразилось в тому, що останній був відсутній за місцем постійного мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 108 кім.317 та місце перебування його було невідоме. Таким чином ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Представник правопорушника - адвокат ОСОБА_1 пояснила, що з протоколом не згодна та просить закрити провадження в справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та надала суду письмові пояснення, які підтримала в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює в Сумському будівельному коледжі на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи.

ОСОБА_4 з 01.09.2017р. навчається в Сумському будівельному коледжі за спеціальністю 192 «Будівництво та цивільна інженерія» спеціалізацією «Будівництво та експлуатація будівель і споруд».

ОСОБА_4 дитина позбавлена батьківського піклування з жовтня 2016р., який з 30.03.2017р. проживав у прийомній сімї ОСОБА_5. 29.09.2017р. Розпорядженням голови Охтирської районної державної адміністрації припинено функціонування прийомної сімї ОСОБА_5, після чого ОСОБА_4 переведено на повне державне забезпечення (Наказ № 242-С від 19.10.2017р.).

З огляду на зазначене, функції піклувальника щодо неповнолітнього студента на період його навчання відповідно до ст. 245 Сімейного кодексу України покладено на адміністрацію навчального закладу.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили саме про ухилення або не виконання ОСОБА_2 як державним опікуном, обов'язків по вихованню студента, відсутні пояснення, які б могли підтвердити факт ухилення або неналежного виконання таких обовязків опікуном.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Однак, всупереч вимогам ст. 256, 184 КУпАП, у складеному щодо державного опікуна ОСОБА_2 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього студента.

Самі по собі наведені в матеріалах адміністративної справи обставини, а саме девіантна поведінка неповнолітнього, тобто, здійснення вчинків, які суперечать нормам соціальної поведінки, не дотримання чинних у суспільстві норм поведінки і їх порушення, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_2, як державний опікун, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов'язки по вихованню дитини.

Відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_2, як державний опікун неповнолітнього, що позбавлений батьківського піклування, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов'язки по вихованню ОСОБА_4, матеріали справи не містять, а навпаки надано суду матеріали, які підтверджують належне виконання обовязків ОСОБА_2, як опікуном ОСОБА_4С.(а.с.13-29).

Керуючись ст. 247 ч.1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2 у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми в порядку передбаченому ст. 294 КУпАП.

Суддя М.І.Шершак