Провадження №: 3/752/8119/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

30.09.2018 року о 04 год. 40 хв. водій ОСОБА_1, керував автомобілем «Шевролет», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Теремківській 6, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, тобто вчинив дії, якими порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд неодноразово належним чином повідомляв ОСОБА_1 про день, час та місце судового розгляду шляхом повідомлення по телефону та направлення судової повістки поштою. Проте останній в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання про направлення матеріалів справи для розгляду за місцем його реєстрації, оскільки проживає за місцем реєстрації: Черкаська обл., Уманський р-н, с. Томашівка, вул. Зарічна 107.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про направлення справи для розгляду за місцем його реєстрації оскільки розцінює це як спосіб затягнути розгляд справи та уникнути від відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.Проте направлення справи для розгляду за місцем проживання порушника та обліку транспортного засобу, є лише право суду а не його обов'язок.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 230935 від 30.09.2018 року, поясненнями свідків, рапортом інспектора поліції та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування ТЗ.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят два) грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Дідик М.В.