Справа № 461/7031/18 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/281/18 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю захисника гр. ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

представника митниці - Зирянова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Моісеєнка Я.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2018 року провадження у справі про порушення митних правил відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України для виїзду за

кордон НОМЕР_1, виданий 23.05.2014 року,

за ч.1 ст.483 МК України закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, відповідно до протоколу № 4164/20900/18 від 12.07.2018 року, транспортний засіб марки «Ford Focus», р.н. НОМЕР_4, VIN:НОМЕР_2, 2001 року випуску, з дизельним двигуном об'ємом 1753 см.куб., з ключем запалення до нього; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3- 1 арк.; Контрольні талони для проходження по «зеленому коридору», «червоному коридору» - 2 арк.; «UPOWAZNIENIE» від 20.06.2018 №436/2018, - 1 арк. - повернуто ОСОБА_1.

При цьому, в постанові зазначено, що згідно протоколу про порушення митних правил №4164/20900/18 від 12 липня 2018 р., 08 липня 2018 року близько 11 год. 45 хв. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, із Республіки Польща до України смугою руху «зелений коридор», в'їхав автомобіль марки «Ford Focus», р.н. НОМЕР_4, під керуванням громадянина України ОСОБА_1.

До митного оформлення ОСОБА_1 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1, виданий 23.05.2014 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «Ford Focus», р.н. НОМЕР_4, VIN:НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію т/з на території Республіки Польща серії НОМЕР_5, згідно з яким власником автомобіля є ОСОБА_8, адреса: 28-210, АДРЕСА_2 а також надав «UPOWAZNIENIE» від 20 червня 2018 року № 436/2018, посвідчене нотаріусом ОСОБА_8, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 як документ, що дає право на користування вищезгаданим автомобілем громадянинові України ОСОБА_6 та переклад з польської на українську мову від 20 червня 2018 року № 244/2018.

Під час здійснення митних формальностей відносно громадянина України ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Ford Focus», р.н. НОМЕР_4, VIN:НОМЕР_2, виникла підозра щодо достовірності поданих громадянином України ОСОБА_1 документів на право користування автомобілем, а саме: «UPOWAZNIENIE» від 20 червня 2018 року № 436/2018, посвідчене нотаріусом ОСОБА_8.

У зв'язку з цим було прийнято рішення щодо проведення перевірки автентичності документу. Зокрема, 09 липня 2018 року за вих. № 12806/10/13-70-20/38 Львівською митницею ДФС було скеровано запит до нотаріальної канцелярії ОСОБА_8 в м. Хелм, Республіка Польща, з проханням надання інформації, чи видала згадана вище нотаріальна канцелярія гр. України ОСОБА_6 «UPOWAZNIENIE» від 20.06.2018 № 436/2018.

09 липня 2018 року Львівською митницею ДФС за вхідним № 620/10/13-70-20 було отримано відповідь на даний лист, відповідно до якої нотаріус ОСОБА_8 повідомив, що за цим номером в його канцелярії зареєстрована інша нотаріальна дія та що ним не посвідчувався наданий документ, в зв'язку з чим існує імовірність скоєння злочинного підроблення документу.

Прийняте рішення про закриття відносно ОСОБА_1 даного адміністративного провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення суд мотивував тим, що дії ОСОБА_1 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки визначення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у якому, зокрема, вживається термін «приховування», а також подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а конструкція вказаної норми передбачає наявність вини у формі умислу, наявність якого в даному конкретному випадку в діях ОСОБА_1 не тільки не доведена, а й взагалі не досліджувалася митними органами.

На дану постанову судді представник Львівської митниці ДФС Моісеєнко Я.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає висновок суду помилковим та необгрунтованим, а саму постанову незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що твердження суду про те, що під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, не відповідає обставинам справи та спростовується наявними матеріалами справи, яким суд не надав належної оцінки. Вказує, що наявна в матеріалах справи відповідь нотаріальної канцелярії, отримана Львівської митницею законним шляхом, містить у собі усі необхідні дані, відомості, що мають значення для справи.

Просить дану постанову судді скасувати, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару з конфіскацією товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 4164/20900/18.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 в користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товару на складі митниці.

Заслухавши в судовому засіданні представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, захисника гр. ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_7, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних доказів у справі, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про його невинуватість у порушенні вказаних митних правил.

Також в порушення вимог ст. 278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.

І, розглянувши справу, суд першої інстанції у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_1, при цьому, достовірно не встановив і не міг встановити хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у Республіці Польща, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувався цим транспортним засобом ОСОБА_1

При цьому, в матеріалах справи знаходиться «UPOWAZNIENIE» від 20 червня 2018 року №436/2018, посвідчене нотаріусом ОСОБА_8, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 як документ, що дає право на користування вищезгаданим автомобілем громадянинові України ОСОБА_6 та переклад з польської на українську мову від 20 червня 2018 року № 244/2018.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч. 4 ст. 250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Однак, органом доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_1 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіці Польща.

І, оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь ОСОБА_1 при цьому є необов'язкова.

Також, враховуючи визначення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у якому, зокрема, вживається термін «приховування, а також подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, конструкція вказаної норми передбачає наявність вини у формі умислу, наявність якого в даному конкретному випадку в діях ОСОБА_1 не тільки не доведена, а й взагалі не досліджувалася на митними органами, ні судом.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції, а тому закриття провадження у справі про порушення митних правл за ч.1 ст. 483 МК України за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є передчасним.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України належним чином не встановлена, оскільки відсутні переконливі докази цього,

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2018 року про закриття провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України слід скасувати у зв'язку з необ'єктивністю та неповнотою провадження у справі, а також необ'єктивністю її розгляду.

При цьому, висновок митного органу про те, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, так і висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є передчасним. А тому матеріали справи слід направити митному органу для повного та об'єктивного з'ясування всіх невстановлених належним чином обставин справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргупредставника Львівської митниці ДФС Моісеєнка Я.В. задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а матеріали даної справи відносно останнього направити до Львівської митниці ДФС для належного оформлення через Галицький районний суд м. Львова.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.Михалюк