3/758/6519/18 Категорія 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в місті Києві, протокол серії БД №290976 та протокол серії БД №414146, про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючого, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13.10.2018 року, о 21 годині 31 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Кіа», д.н.з. НОМЕР_1, в місті Одесі, по вулиці Садова, 16, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, чим порушив п. 12.1 ПДР України, в результаті чого допустив наїзд на перешкоду, а саме в'їхав у стіну житлового будинку №16, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13.10.2018 року, о 21 годині 31 хвилин, ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Кіа», д.н.з. НОМЕР_1, в місті Одесі, по вулиці Садова, 16, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, свою вину категорично заперечував та повідомив, що приїхав в Одесу 13.10.2018 року, відпочити на вихідні, припаркував машину, засилився в номер, пішов їсти, під час чого вживав алкогольні напої. Після цього за кермо автомобіля він не сідав. Ідучи з магазину до готелю, курив коло своєї машини, однак її не відчиняв, в цей час проїжджали патрульні і підійшли до нього та повідомили, що на нього та його товариша надійшла скарга, що вони гучно розмовляли. Згодом вони почали пропонувати йому пройти тест на стан алкогольного сп'яніння, хоча він їм повідомляв, що транспортним засобом після вживання алкоголю не керував та взагалі не відкривав його, однак, працівники поліції не взяли його пояснення до уваги та склали протокол.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він разом з ОСОБА_1 приїхав до міста Одеса, вони припаркували машину та пішли селитись до готелю та вечеряти. Під час вечері вживали алкогольні напої. Згодом ходили до магазину та повертаючись назад до готелю, стали покурити коло машини і до них підійшли працівники поліції, які спочатку говорили ОСОБА_3 і йому, що на них скаржаться сусіди, а потім казали йому, що він керував машиною та вчинив ДТП, хоча цього не було. Вони припаркували автомобіль 13.10.201 року, а завели його 15.11.2018 року.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_1, пояснення ОСОБА_2, пояснення свідків, відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому зафіксовано обставини з місця події та з якого вбачається, що під час складання протоколу ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівників поліції, що не керував транспортним засобом, також з даного відеозапису не вбачається, щоб ОСОБА_1 був поруч з транспортним засобом «Кіа», д.н.з. НОМЕР_1, виходив із-за керма чи взагалі був заведений.

Крім того, у порушення п. 3.3 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, поліцейський мав почати здійснювати запис на нагрудну камеру одразу при початку спілкування з ОСОБА_1, що могло б підтвердити керування останнім транспортним засобом, однак цього зроблено не було.

Згідно положення ст.62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП не вбачається, оскільки, опитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовано його доводи, що він не перебував за кермом транспортного засобу, а також покази свідка підтвердили, що ОСОБА_2 не перебував за кермом автомобіля. ОСОБА_1 заперечував факт перебування під час складання протоколу та на відеозаписі відображено як він котить мотоцикл.

Суд встановив, що в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП не вбачається.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 130, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за не встановленням в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій