П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 11 вересня 2018 року о 23:18 годині водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Київській в селі Горенка, в стані алкогольного сп'яніння не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel Vectra» державний номерний знак НОМЕР_4 (SK), під керуванням водія ОСОБА_4, після чого керований водієм ОСОБА_4 автомобіль «Opel Vectra» відкинуло в паркан та автомобіль зупинився. При цьому, водій ОСОБА_2 продовжив рух, втратив керованість своїм транспортним засобом, який зіткнувся з парканом по вулиці Київській, 140, та, пошкодивши його, в'їхав у двір, де розбив дровник та зіткнувся з автомобілем марки «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_2, який вдарив автомобіль марки «ВАЗ 21121», державний номерний знак НОМЕР_3, який був припаркований попереду. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У подальшому, по приїзду поліцейських, водій ОСОБА_2, який мав явні ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразну мову, хитку ходу), на вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на стан сп'яніння у присутності двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою через однобічне та неповне з'ясування судом фактичних обставин справи. Апелянт не заперечує вини у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він дійсно не врахував дорожню обстановку, не забезпечив безпечний рух керованого ним автомобіля, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з іншим автомобілем, однак притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставним. На думку апелянта, суд порушив норми статті 268 КУпАП, розглянувши справу без його присутності, не задовольнив його клопотання про виклик свідка, не врахував усіх обставин справи, однобічно і без належної оцінки виніс вказану постанову. Пояснює, що транспортним засобом він у стані сп'яніння не керував, обставини що це підтверджують були встановленні з порушенням Закону, огляд на стан сп'яніння поліцейськими не пропонувався. Просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з'явився, причин неявки не повідомив.

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3, у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, підтвердив викладені доводи, просив її задовольнити.

Вислухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутимив судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №119694 від 12.09.2018 року, у якому викладені обставини вчинення правопорушення; згідно з яким, ОСОБА_2 від проходження освідування на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. При цьому, ОСОБА_2 власноруч зазначив, що він погоджується з протоколом. Поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, з яких вбачається, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 4 - 5).

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Посилання на те, що працівниками поліції допущено ряд порушень норм чинного законодавства України при виконанні своїх посадових обов'язків, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами.

Так, суду не надано доказів про те, що ОСОБА_2 чи його захисник звертались з будь-якими заявами до правоохоронних органів щодо неправомірності дій працівників поліції.

Не оскаржував ОСОБА_2 і до суду дії вказаних осіб при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж, навіть не звертався до керівництва поліції з заявою про проведення службового розслідування з приводу неправомірних дій їх підлеглих.

Крім того, суду не надано достатньо доказів про те, що наявність вказаних порушень можуть вплинути на законність оскаржуваного рішення.

Доводи про те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився з порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції запропонували останньому пройти такий огляд у лікаря нарколога, а не на місці, апеляційний суд вважає такими, що не можуть вплинути на законність оскаржуваної постанови.

Так, відповідно до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 погодився з тим, що він відмовляється пройти огляд на стан сп'яніння. При цьому, він не зазначав, що бажає пройти такий огляд на місці.

Не зазначав він про таке бажання і під час розгляду справи в суді першої інстанції.

За даних обставин, на думку апеляційного суду, немає підстав вважати огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, недійсним.

Твердження про те, що суд порушив вимоги ст.268 КУпАП, розглянувши справу у відсутність ОСОБА_2, суд вважає безпідставними, оскільки останній був присутній у судовому засіданні та надавав пояснення.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Тому, із стягненням у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2018 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного Київської області від 25 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива