П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2017 року про закриття провадження щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

за участю особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2017 року провадження у справі щодо ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 28 березня 2016 року в 15 год. 55 хв. біля будинку № 3 по вул. Заболотного в м. Києві керувала автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 та в порушення п.п. 11.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), на дорозі, де відсутня дорожня розмітка, не врахувала ширини проїзної частини та габарити автомобіля, при виникненні небезпеки для руху не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, не дотрималась безпечного інтервалу та здійснила зіткнення з автомобілем «МАН», номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Суд закрив провадження у справі, оскільки дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) відбулася 28 березня 2016 року, а відтак на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк вона пропустила із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції вона та ОСОБА_3 не були присутніми, оскільки не отримували судову повістку про виклик до суду. Захисник звертає увагу на те, що копію судового рішення отримала 11 травня 2018 року та 17 травня 2018 року вона подала апеляційну скаргу, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустила з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги вона зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи. Захисник ОСОБА_2 звертає увагу на те, що суд ухвалив рішення за відсутності ОСОБА_3, а тому вважає, що судом порушено право на захист останньої.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не мав права встановлювати наявність в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні правопорушення, приймаючи при цьому рішення про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки це є взаємовиключними рішеннями.

Захисник ОСОБА_2 звертає увагу на науково - консультативний висновок науково - консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07 листопада 2017 року, відповідно до якого при закритті провадження у справі у зв'язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, вина особи не встановлюється.

В суді апеляційної захисник ОСОБА_2 уточнила апеляційні вимоги, зокрема просила постанову суду першої інстанції змінити, виключити з рішення висновок про визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такі зміни до апеляційної скарги підтримала ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_2, які підтримали клопотання, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_2 пропустила строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 13 січня 2017 року судом за відсутності ОСОБА_3 ухвалене рішення про визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 11 травня 2018 року захисник отримала копію судового рішення, ухваленого 13 січня 2017 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_2 пропустила строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому її апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, суд першої інстанції не мав права встановлювати наявність в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні правопорушення, приймаючи при цьому рішення про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. При цьому апелянт звертає увагу на науково - консультативний висновок науково - консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07 листопада 2017 року, відповідно до якого при закритті провадження у справі у зв'язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, вина особи не встановлюється.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не заперечувала, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, проте також вважає, що суд першої інстанції не мав права встановлювати наявність в її діях вини у вчиненні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими апеляційні доводи захисника про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Положеннями ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що закриваючи провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою, суд повинен встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України не має вирішального значення для розгляду справи, оскільки відповідно до Положення, затвердженого Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 25 лютого 2013 року, Рада є дорадчим органом і її висновки, які подаються Вищому адміністративному суду України, носять рекомендаційний характер.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновок експертів з питань права не може бути прийнятий судом як доказ.

Всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 порушення п.п. 11.1, 12.3, 13.1 ПДР України, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2017 року про закриття провадження щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун