Справа № 713/1425/18
Провадження №3/713/871/18
ПОСТАНОВА

іменем України

30.08.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., за участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу яка надійшла з Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт Серія КР 218851, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, за ст.164 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст.164 ч.1 КУпАП №0006502 від 31 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 30.07.2018 року о 08-00 год. в смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, здійснював господарську діяльність з перевезення семи мешканців на транспортному засобі Ніссан, д/н НОМЕР_1, без державної реєстрації на проведення даного виду господарської діяльності та без оформлення ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, чим порушив ст.164 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, надав заперечення, де зазначив, що не здійснював господарської діяльності з перевезення пасажирів, в користуванні його родини є пасажирський легковий автомобіль марки NISSAN PRIMASTAR, номерний знак НОМЕР_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, дане село є високогірним, та віддалений від районного центру Вижниця приблизно на 40 км. Автобусне сполучення досить погане. Відтак для потреб родини йому доводиться користуватися вказаним вище транспортним засобом. На даний час він здійснює догляд за двома перестарілими жінками, а саме своєю матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Автомобіль у родині є необхідністю. В 2013 році даний транспортний засіб був переобладнаний на легковий із кількістю місць - 9 сидячих (із місцем водія включно),,

30.07.2018 року до нього звернулася його сестра ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) О.І. та попросила відвезти її у Вижницьку ЦРЛ на огляд її вагітну дочку ОСОБА_6, на що він погодився, разом з ними по справах також поїхали його дружина ОСОБА_7, її брат ОСОБА_8, його цивільну дружину ОСОБА_9, а також брата ОСОБА_10 з його цивільною дружиною ОСОБА_11 31.07.2018 року всі перелічені особи погрузилися в його автомобіль і вони поїхали у м.Вижниця. Коли вони проїжджали через смт.Берегомет його зупинили працівники транспортної поліції та почали говорити, що він перевозить у машині семеро людей. Один з працівників поліції відкрив двері в салон автомобіля та перерахував пасажирів, на що він пояснив, що це все його родичі і вони їдуть у м.Вижниця у власних потребах. На що вони показали в техпаспорті, що автомобіль був переобладнаний з грузового в пасажирський, відтак не можна перевозити людей. На нього склали за це протокол - він подумав, що вийшов новий закон, яким заборонено пасажирів перевозити в переобладнаному транспортному засобі, і неправильно зрозумів у чому його звинувачують, оскільки перевозив своїх родичів, тому навіть не допускав, що це можна розцінити як здійснення господарської діяльності. Крім того, працівники Управління Укртрансбезпеки не опитували пасажирів, не відбирали в пасажирів пояснень. Також господарська діяльність передбачає отримання оплати за надані послуги, а особи, які перебували у салоні автомобіля йому гроші не сплачували за проїзд - даний факт доводиться письмовими поясненнями даних громадян, він не отримав ніякої матеріальної або іншої вигоди з тої поїздки. Вважає, що у даному випадку його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП немає, а також немає навіть самої події адміністративного правопорушення, оскільки перевозити безкоштовно у автомобілі власних родичів на даний час не являється протиправним діянням. Протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням норм чинного законодавства. У протоколі не вказано, норми якого Закону України він порушив, зазначено, що порушив норми п.24 ст.7 Закону, однак якого саме Закону України, не вказано. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення за ст.164 ч.1 КУпАП відносно нього в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 просила закрити справу про адміністративне правопорушення за ст.164 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_2 в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Частина 1 ст.164 КУпАП визначає, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Тобто, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб'єктом відповідальності в даному випадку є суб'єкт господарювання.

Згідно ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п.14.1.36 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з ч.1 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, складаючи протокол про адміністративне правопорушення державний інспектор з-поміж наведених, чи інших норм, мав вибрати та навести у протоколі ті порушення діючого законодавства, які на його думку порушив ОСОБА_2, та інкримінувати їх йому.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення №0006502 від 31 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність з перевезення семи мешканців на транспортному засобі Ніссан, д/н НОМЕР_1, без державної реєстрації на проведення даного виду господарської діяльності та без оформлення ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності.

Оскільки, норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов'язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, яким передбачена видача ліцензії на перевезення пасажирів суб'єктам підприємницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Неконкретність пред'явленого обвинувачення ОСОБА_2 позбавляє його права здійснювати предметний захист і порушує його процесуальні права, в тому числі право на захист.

За вказаних обставин судом не встановлено систематичного надання ОСОБА_2 послуг з надання послуг по перевезенню громадян, при цьому важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Суд наголошує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до положень ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів в справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З даних довідки №375/02-10 від 03.08.2018 року виданої Долішньошепітською сільською радою вбачається, що ОСОБА_2, житель с.Долішній Шепіт користується легковим транспортним засобом, 2003 року випуску, на умовах укладеної довіреності. Згідно наявних відомостей у виконавчому комітеті сільської ради, ОСОБА_2 на даний час здійснює догляд за престарілою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Щодо здійснення ним підприємницької діяльності чи перебування на обліку у Вижницькій ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області сільська рада не володіє. На території населеного пункту Долішній Шепіт ОСОБА_2 характеризується з позитивної сторони.

З копій пояснень жителів с.Долішній Шепіт, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8, які є родичами ОСОБА_2 та які були пасажирами в автомобілі ОСОБА_2 вбачається, що останні підтвердили, що 30.07.218 року вони перебували у автомобілі ОСОБА_2, який був зупинений працівниками Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, кошти за проїзд не надавали.

Таким чином суд дійшов висновку, що доводи головного спеціаліста ВДК - ОСОБА_12 щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП є помилковими та ґрунтуються на припущеннях.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

За таких обставин, суд вважає необхідним провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст.164 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.164 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 провадженням закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. А. Кибич