ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/348/18 Справа № 206/5783/18 Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника- адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 04 жовтня 2018 року о 14 годині 20 хвилин в м.Дніпро, Самарський район, вул.Таманська, 1, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в присутності двох свідків водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного ним строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанову суду, ОСОБА_2 посилається на те, що про час та дату розгляду справи судом належним чином його повідомлено не було, у зв'язку з чим порушене його право на захист, і тільки 19 листопада 2018 року ним отримано постанову суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2018 року о 16.00 годині ним пройдено медичний огляд та згідно висновку за результатами медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознак сп'яніння не виявлено. Звертає увагу, що поліцейським ОСОБА_4 у протоколі зазначено, що він був з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а суд у своїй постанові вказав, що він був з явними ознаками наркотичного сп'яніння. При цьому, зазначає, що в постанові суд встановив вину водія ОСОБА_5, а не його.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, яка притягається до відповідальності та її захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також зазначені в апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення ОСОБА_2 строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що оскаржуване рішення було постановлено без участі ОСОБА_2 та копію постанови він отримав лише 19 листопада 2018 року.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до суду 21 листопада 2018 року, тобто в межах десятиденного строку оскарження, суд не вважає цей строк пропущеним та приходить до висновку, що скарга підлягає апеляційному розгляду.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, особи, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладені вимоги закону, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння, у протоколі про адміністративне правопорушення обов'язковому зазначенню, окрім п. 2.5 ПДР України, підлягають також й обставини адміністративного правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення містить суперечливі обставини, які судом першої інстанції були залишені поза увагою.

Так, в протокол серії БД № 174389 зазначено, що ОСОБА_2 перебував як у стані алкогольного, так і у стані наркотичного сп'яніння.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд ці обставини залишив поза своєю увагою та не встановив, чи було дотримано поліцейськими право на захист ОСОБА_2

Судом встановлено, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить відомостей про те, що ОСОБА_2 був обізнаний про можливі наслідки відмови від проходження огляду.

Відсутні на цьому записі також об'єктивні дані, які б ставили під сумнів поведінку ОСОБА_2, а також вказували б на будь-яку ознаку його перебування у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

При цьому, суд звертає увагу, що підставою для зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 стало порушення ним правил паркування. При цьому, жодні сумніви стосовно стану ОСОБА_2 у працівників поліції після зупинки не виникли. Лише згодом, після тривалого спілкування, було проведено огляд транспортного засобу, під час якого жодні заборонені речі не виявлено, та висловлено підозру щодо перебування у стані алкогольного сп'яніння.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, які суд першої інстанції необґрунтовано залишив поза своєю увагою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що поведінка працівників поліції свідчить про намір скласти протокол за будь яких умов, а нервування водія вочевидь зумовлено лише такими діями поліцейських. При цьому, суд звертає увагу, що матеріали справи не містяться даних про відсторонення водія від керування автомобілем внаслідок підозри у знаходженні його у стані наркотичного спяніння.

Окрім того, судом під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 протягом двох годин після його зупинки, за власною ініціативою пройшов огляд у медичному закладі, яким обставина його перебування у стані сп'яніння повністю була спростована, про що складено відповідний висновок.

На переконання суду апеляційної інстанції, при ухваленні рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам та необґрунтовано дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу, є істотними та приходить до висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_2 неможливо.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_2 не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, апеляційною інстанцією встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_1