ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. при секретарі Тимчук А.Л., за участю потерпілого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу представника апелянта - адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_2, на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 жовтня 2018 року, провадження в справі про вчинення Джеремія Оклоо, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, студента БДМУ, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з постановою районного суду, Джеремія Оклоо 09 червня 2018 року о 15 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Н. Сотні в м. Чернівці, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом «DAEWOO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 16.12 Правил дорожнього руху України.

На дану постанову районного суду в інтересах потерпілого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову змінити в резолютивній частині, встановивши вину Джеремії Оклоо.

Апелянт вважає, що районний суд при закритті адміністративного провадження повинен був врахувати та встановити факт вчинення адміністративного правопорушення, оскільки закриття адміністративного провадження у зв'язку зі спливом встановленого законом строку можливе лише за умови визначення вини особи.

Апелянт вказує, що у зв'язку з невстановленням районним судом вини особи, унеможливлено реалізувати права потерпілого ОСОБА_2 на відшкодування завданих збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вислухавши потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов наступних висновків.

_____________________________________________________________

Справа № 33/822/83/18 Головуючий в І інстанції: Слободян Г.М.

Категорія: ст.124 КУпАП Суддя: Марчак В.Я.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів поданої апеляційної скарги, на переконання апеляційного суду, у випадку, якщо провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо особи було закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд має виходити з того, що з правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання у резолютивній частині постанови вказівки про закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в резолютивній частині постанови про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вказівки про винуватість осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не зазначається к резолютивній частині рішення у справах, у яких провадження закривається.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов'язку суду визначати питання винуватості чи невинуватості особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення Джеремію Оклоо до адміністративної відповідальності, апеляційний суд також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість Джеремії Оклоо а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_5 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Тому постанова районного суду є законною і обґрунтованою, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, порушень матеріального чи процесуального закону, апеляційним судом не встановлено.

Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз'яснити, що учасники дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09 червня 2018 року не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 30, 38, 130 ч.1, 252, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 жовтня 2018 року щодо Джеремія Оклоо, за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.Я. Марчак