Справа № 729/522/18 Головуючий у 1 інстанції Демченко Л. М.
Провадження № 33/795/357/2018
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 18 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 18 липня 2018 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол про правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 28.04.2018 року близько 14 години 20 хвилин на автомобільній дорозі Н07 Київ-Суми-Юнаківка 83 км + 500 м, керував автомобілем НОМЕР_1 та перед зміною напрямку руху (повороту ліворуч) не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Тойота Ландкрузер», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2, який рухався позаду, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Однак на думку суду першої інстанції зібрані по справі докази свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1. складу даного адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду, представник потерпілого у даному судовому провадженні ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить допитати свідків - очевидців ДТП, скасувати постанову місцевого суду та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення в межах санкції статті, а у разі спливу на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, - визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом було невірно встановлено фактичні обставини справи, внаслідок чого зроблено неправильний висновок, оскільки саме від дій водія автомобіля «ВАЗ», який зненацька виїхавши на автодорогу, повернувши праворуч, так само зненацька, не переконавшись у безпечності такого маневру, почав поворот ліворуч, коли автомобіль «Тойота» вже перебував на зустрічній смузі, здійснюючи його обгін, не переконався, що це буде безпечним, що вбачається із отриманих автомобілями механічних пошкоджень. Крім того, звертає увагу на те, що на місці, де трапилась ДТП, поворот ліворуч заборонено суцільною дорожньою розміткою. Також вказує, що судом безпідставно водія ОСОБА_2 було допитано в якості свідка, тоді як останній являється потерпілим. Крім того, вважає, що про неповноту судового розгляду вказує те, що судом не було допитано свідків, які перебували у автомобілі «Тойота», попри явку останніх до суду. Тому апелянт вважає, що постанова суду не обґрунтована та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що суд першої інстанції необґрунтовано допитав ОСОБА_2 в якості свідка а не потерпілого, не долучив до справи та не дослідив докази надані ОСОБА_2, чим допустив однобічність розгляду справи і як наслідок виніс незаконне та необґрунтоване рішення.

Потерпілий ОСОБА_2 також підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що він керуючи автомобілем ««Тойота Ландкрузер» рухався з невеликою швидкістю по автодорозі Київ-Прилуки та бачив як по полю в напрямку автодороги рухався автомобіль «Нива». При виїзді з поля автомобіль «Нива» не зупинився, а несподівано виїхав на дорогу, оскільки відстань була незначна відбулось зіткнення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважав постанову місцевого суду законною та обґрунтованою та пояснив, що він бачив автомобіль «Тойота», який був далеко від нього, тому виїхав на автодорогу, проїхавши декілька метрів, ввімкнув лівий покажчик повороту та почав здійснювати поворот ліворуч, однак відчув удар.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі про адмінправопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Згідно положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При розгляді даних справ судом першої інстанції цих вимог в повній мірі не дотримано, фактичні обставини справи не встановлено достатньо повно, що призвело до однобічного та неповного з'ясування обставин справи і як наслідок, прийняття незаконного рішення.

Так, згідно ст.269 КУпАП потерпілим є особою, якій заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками і як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, йому заподіяно моральну шкоду. За таких умов суд першої інстанції під час розгляду протоколу відносно ОСОБА_1 безпідставно залучив та допитав іншого учасника ДТП ОСОБА_2 в якості свідка, а не потерпілого, відповідно не дослідивши докази, надані потерпілим.

Під час розгляду справи суд першої інстанції допитав свідків, які перебували у автомобілі «Нива» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та інспекторів поліції ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та дослідив долучені до протоколу матеріали справи і при винесенні постанови про закриття провадження відносно ОСОБА_1, суд першої інстанції зазначив, що ці свідки вказали, що зіткнення відбулось на зустрічній смузі руху і прийшов до висновку, що якби зіткнення відбулось на смузі руху автомобіля «Тойота», то на цій смузі б залишились уламки від автомобіля і осип скла, а розташування транспортних засобів було б не таким, як зазначено на схемі.

Однак таких висновок суду першої інстанції суперечить іншим матеріалам справи і не підтверджений документально.

Так, судом першої інстанції безпідставно, в порушення вимог ст.248 КУпАП не допитав всіх очевидців ДТП, натомість зробив висновок про невинуватість на підставі пояснень свідків, які перебували в автомобілі ОСОБА_1 та працівників поліції, які не будучи експертами зробили висновок про ймовірне місце ДТП та узгодження показів ОСОБА_1 з обставинами ДТП, при цьому склавши відносно нього протокол про адміністративні правопорушення.

Також, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що водій автомобіля «Тойота» не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення, без будь-яких доказів та за відсутності обвинувачення водія автомобіля «Тойота» з цього приводу, чим порушив ст.7 КУпАП.

Таким чином, постанова суду першої інстанції, є незаконною, необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На думку, апеляційного суду зібрані по справі докази, в повній мірі свідчать про те, що ОСОБА_1 28.04.2018 року близько 14 години 20 хвилин на автомобільній дорозі Н07 Київ-Суми-Юнаківка 83 км + 500 м, керував автомобілем НОМЕР_1 та перед зміною напрямку руху (повороту ліворуч) не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Тойота Ландкрузер», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2, який рухався позаду, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху

Зокрема, пояснення потерпілого ОСОБА_2, які він надав в суді першої та апеляційної інстанції стосовно порушень Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Нива» ОСОБА_1 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які в суді апеляційної інстанції показали, що вони як пасажири, перебували в автомобілі «Тойота Прадо», що рухався по автодорозі Київ-Прилуки, і бачили, як по польовій дорозі в напрямку автодороги рухався автомобіль «Нива». Коли автомобіль «Нива» виїжджав на головну дорогу відбулось зіткнення. Також, вказані свідки пояснили, що після ДТП водій автомобіля «Нива» пропонував не викликати працівників поліції і обіцяв відшкодувати матеріальну шкоду.

Крім того, згідно висновку експерта №0299 від 15 травня 2018 року в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 21213 ОСОБА_1 з технічної точки зору вбачаються невідповідність вимогам п.10.1. та п.102. Правил дорожнього руху і вказані невідповідності знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

Апеляційний суд, враховуючи схему ДТП, пояснення всіх учасників та очевидців ДТП, які були опитані як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції, вважає, що такий висновок експерта узгоджується з іншими матеріалами, нічим не спростований, а тому вважає його за достовірний.

Крім того, як вбачається із досліджених документів: зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого працівники поліції на місці його складання встановили, що ОСОБА_1 не переконався у безпеці маневру повороту ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення, не спростовується їх показаннями у суді щодо місця зіткнення, оскільки причинний зв'язок між діями водія ОСОБА_1 та ДТП, на переконання апеляційного суду, доведено належними доказами, які узгоджуються між собою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є доведеною.

Разом із тим, за змістом п. 7 ст. 247 КУпАП, при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

Згідно ст. 38 КУпАП в даному випадку строк для притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачено протягом трьох місяців.

Адміністративне правопорушення було вчинене 28.04.2018 року, в зв'язку з чим строк для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчився 28.07.2018 року і притягнення його до відповідальності за межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП неможливо.

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду справи апеляційним судом та винесення за результатами розгляду судового рішення, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП - скінчився, провадження по справі необхідно закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 18 липня 2018 року щодо ОСОБА_1, якою закрито провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд