Єдиний унікальний номер 234/6461/18 Номер провадження 33/775/348/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря

судового засідання Пащенко А.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, середню освіту, не одруженого, працюючого ФОП «ОСОБА_5», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 02.05.2018р. о 00-12 год. у м. Краматорську по вул. В.Шеймана, біля будинку №5, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом CHERY TIGGO Т11, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6820» АRНК 0037, та результат огляду становить 0,96% (тест №236), з яким водій ОСОБА_2 не погодився, але від проходження медичного огляду у наркологічному диспансері м. Краматорська у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

З постановою не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначає, що суд першої інстанції недостатньо аргументував своє рішення, ухвалив його без дослідження всіх доказів, без належного виклику для допиту свідків, допустив неправильне застосування норм права. Показання та правомірність застосування газоаналізатора викликають сумніви. Від проходження медичного огляду не відмовлявся, проте не поїхав, оскільки не міг залишити дружину в автомобілі. Просив працівників поліції спочатку відвезти дружину додому, а потім їхати до лікарні. Йому та понятим не роз'яснювали процедуру проходження медичного огляду, не показували свідоцтво про повірку та сертифікат відповідності газоаналізатора. Особу свідка ОСОБА_3 не було підтверджено документами. Крім того, ОСОБА_2 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про невпевненість працівників поліції у стані алкогольного сп'яніння. Також, апелянт ставить під сумнів можливість використання газоаналізатора «Алкотест 6820» працівниками поліції, оскільки він відсутній в наказі МВС України №33 від 01 березня 2010 року.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 наполягав на задоволенні його апеляційної скарги. Просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2018 року в десятиденний термін, передбачений на її оскарження. Таким чином, строк на оскарження не пропустив і підстав для його поновлення апеляційний суд не вбачає.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання, про доведеність вини ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, працівниками поліції до суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 150235 від 02 травня 2018 року (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукованим висновком газоаналізатору Алкотест 6820 АRНК 0037, підписаний свідками огляду ОСОБА_3, ОСОБА_4; відеозаписом з бодікамер працівників поліції; поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.9-10).

Суд дослідивши зазначені докази оцінив їх та дійшов правильних висновків про доведеність факту порушення ОСОБА_2 п.2.5 ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

За статтею 130 ч.1 КУпАП відповідальність, окрім іншого, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факти проведення огляду ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу, роз'яснення йому прав та його відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння підтверджуються наведеними доказами.

Факт присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на місці зупинки та складання протоколу підтверджується як відеозаписами з бодікамер поліцейських, так і показаннями свідка ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про належність використаного працівниками поліції газоаналізатору на місці зупинки та його сумніви, щодо справності приладу не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП складений саме за порушення ОСОБА_2 вимог пункту 2.5 ПДР.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на місці зупинки працівниками поліції йому не були роз'яснені права, спростовуються відеозаписом з бодікамер.

Також з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 був відсторонений від керування транспортним засобом.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: