П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Шевченко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від сектору реагування патрульної поліції Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, інвалідом не являється, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 009242 «26.05.2018 о 20 годині 00 хвилин у с. Новоахтирка по вул. Лісній, водій ОСОБА_1, у порушення вимог п. 2.9 а ПДР України, керував автомобілем марки Москвич-412, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, у стані алкогольного спяніння. Огляд проводився за допомогою приладу алкотестер Драгер № 6810, проба позитивна 1,40%».

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 пояснив, що 26.05.2018 о 20 годині 00 хвилин він повертався додому і передав керування автомобілем своєму знайомому ОСОБА_3, оскільки випив дві пляшки пива. Пізніше, коли ОСОБА_3 побачив блок пост, то згадав, що забув вдома своє водійське посвідчення, тому перелякавшись зупинився. До їхнього автомобіля підійшли люди у камуфльованому одязі та попросили предявити документи. Тоді він, перебувавши на пасажирському сидінні, вийшов з автомобіля пояснити ситуацію, а люди у камуфльованому одязі почали обвинувачувати його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та викликали працівників поліції. На його пояснення, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився у ньому як пасажир, не реагували та запропонували йому пройти огляд на стан спяніння, на що він погодився. Люди у камуфляжному одязі також змусили його написати письмове пояснення, і оскільки у них була зброя, він погодився та писав під диктовку. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, не оспорював факт легкого алкогольного спяніння, проте наголошував, що не керував транспортним засобом. Тому, провину у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнає.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 26.05.2018 о 20 годині він, на прохання ОСОБА_1, керував автомобілем Москвич-412, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, оскільки останній напередодні пив пиво. Під час руху він побачив блокпост, згадав, що немає при собі водійське посвідчення. Злякавшись, зупинив автомобіль, при цьому ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні. Коли підійшли луди у камуфляжному одязі та попросили предявити документи, до них вийшов ОСОБА_1, який знаходився на пасажирському сидінні. Вони пішли до блокпосту. Подальші події йому не відомі.

У судовому засіданні були досліджені матеріали справи, з яких вбачається наступне:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 009242 - що його складено у відношенні ОСОБА_1, за порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

Із акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів протокол №009242 - що ОСОБА_1, на час проведення огляду, перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 3-4).

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обовязок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органами Національної поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, санкцією якої передбачена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння.

Таким чином:

обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху;

обєктивною стороною є керування транспортними засобами особами в стані спяніння;

субєктом цього правопорушення є водії транспортних засобів;

субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Обовязок проходження особами огляду на стан спяніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками спяніння.

Факт перебування у стані алкогольного спяніння ОСОБА_1 не заперечується, однак відсутні докази, що останній, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керував транспортним засобом.

У судовому засіданні встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, через те, що не знайшов свого підтвердження факт керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, так як особами патрульної поліції Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області не представлено доказів винності останнього.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, а також того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведений, тому, провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 251 - 252, 268, 280, 284, 287 - 291 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_4, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Шевченко