Справа 703/1228/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., при секретарях судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі прокурора Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_5, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6, захисника ОСОБА_7, розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки, про притягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головним лікарем КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Смілянської міської ради

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

23 липня 2018 року оперуповноваженим Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_8 складено протокол серії ГП №507839 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП, головним лікарем КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Смілянської міської ради ОСОБА_6 про те, що він, будучи субєктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», маючи обовязок додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, порушив вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки у десятиденний термін з дня придбання (реєстрації права власності) автомобіля «GEELY CK», 2013 року випуску, загальною вартістю 105000 гривень, тобто з 17 січня 2017 року по 26 січня 2017 року, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції, про суттєві зміни у його майновому стані.

Вказане правопорушення вчинене при наступних обставинах:

Так, Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VІІІ встановлено з 01 січня 2017 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3200 гривень, а прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2017 року складає 1600 гривень.

На підставі договору купівлі продажу від 17 січня 2017 року №7141/2017/288829 ОСОБА_6 набув у власність автомобіль «GEELY CK» 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та зареєстрував право власності на цей автомобіль НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ СХО 994134.

Враховуючи, що згідно договору купівлі продажу від 17 січня 2017 року №7141/2017/288829 вартість вищевказаного автомобіля становить 105000 гривень, відтак ОСОБА_6 мав обовязок повідомити про суттєві зміни у своєму майновому стані протягом 10 днів, тобто з 17 січня 2017 року по 26 січня 2017 року.

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, жодних повідомлень про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_6 не подано.

Під час проведення перевірки не встановлено будь-яких підстав та причин, які перешкоджали ОСОБА_6 повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення є невизначеним, оскільки ОСОБА_6 мав можливість подати електрону декларацію через мережу «Інтернет» в будь-якому місці.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є наступний день після кінцевої дати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_6, тобто 27 січня 2017 року.

Датою виявлення адміністративного правопорушення є дата зясування всіх обставин по справі , всебічного та обєктивного дослідження матеріалів та складання працівниками УЗЕ в Черкаській області вказаного протоколу, тобто 24 квітня 2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що дійсно 17 січня 2017 року придбав автомобіль «GEELY CK», 2013 року випуску, однак ніякого умислу приховувати його не мав та відомості про це вніс до декларації.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначив, що його довіритель відомості про придбання автомобіля вніс до щорічної декларації, відтак приховувати це не мав ніякого умислу.

В судовому засіданні прокурор Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 пояснила, що складений відносно ОСОБА_6 протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП, вона підтримує в повному обсязі. Просила визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника та прокурора, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідностатті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу серії ГП №507839 від 24 квітня 2018 року про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, складеного відносно ОСОБА_6, останній, будучи згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, порушив вимоги частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно примітки ст.172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ особи, зазначені у пп. «а» п. 2 ст. 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно пп. «а» п. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Як встановлено під час судового розгляду та вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_6 є головним лікарем КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Смілянської міської ради.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6, згідно підпункту «а» пункту 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, являється субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, та субєктом декларування, а відтак і субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно п.п.3 п.2 розділу ХІІІ Прикінцеві положення Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ у 2016 році службові особи, які на день початку роботи зазначеної системи займають згідно зі статтею 50 цього Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Так, Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VІІІ встановлено з 01 січня 2017 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3200 гривень, а прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2017 року складає 1600 гривень.

Таким чином, субєкти декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, та з врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2017 року, в разі придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, що становить 80000 гривень, зобовязані повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Згідно ч.3 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089, затверджено форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування.

Згідно п.п.3 п.1 розділу ІІ вищевказаного рішення до реєстру включаються такий електронний документ, як повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ.

Відповідно до п.2 розділу ІІ вищевказаного рішення суб'єкти декларування подають до реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті реєстру відповідно до технічних вимог до форм.

Як встановлено під час судового розгляду, 17 січня 2017 року ОСОБА_6 зареєстрував за собою право власності на придбаний ним автомобіль «GEELY CK».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 після придбання 17 січня 2017 року автомобіля «GEELY CK», вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, та реєстрації його у відповідному органі, зобовязаний був з 17 січня 2017 року по 26 січня 2017 року подати до Національного агентства з питань запобігання корупції електронне повідомлення про суттєві зміни у його майновому стані.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 вищевказаних дій у зазначений строк не виконав, а лише вказав про придбання автомобіля у щорічній декларації за 2017 рік.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Крім того, згідно з п.2 роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06 жовтня 2010 року (справа №1-27/2010).

Відповідно до ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №507839 від 24 квітня 2018 року, працівником поліції під час проведення перевірки не встановлено будь-яких підстав та причин, які перешкоджали ОСОБА_6 повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані у встановлений законом термін.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 будь-яких доказів, які б свідчили про те, що працівником поліції вживалися заходи щодо встановлення підстав та причин, які перешкоджали ОСОБА_6 повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані у встановлений законом термін, не містять.

Крім того, обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується вчиненням дій, а саме:

- неповідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані;

- несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, утворюють дії субєкта декларування, які можуть бути направлені на неповідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані, або несвоєчасне повідомлення про це.

Вищевказані дії субєкта декларування не можуть бути розглянуті як одне ціле, оскільки терміни «неповідомлення» та «несвоєчасне повідомлення» є різними по суті та відрізняються один від одного різним характером дій.

Так, «неповідомлення» - це те, що не сповіщається комусь; «несвоєчасне повідомлення» - це сповіщення комусь, поза межами визначеного строку.

Відповідно до п.п.6 п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1496/27941 від 01 грудня 2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №507839 від 24 квітня 2018 року, працівник поліції дійшов висновку, що ОСОБА_6 вчинив одну з дій, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме: не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни майнового стану.

Разом з тим, як вбачається з роздруківки з Єдиного державного реєстру декларацій, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_6 31 березня 2018 року подав до вказаного реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, яким повідомив про придбання ним вищевказаного автомобіля.

Вищевказане повідомлення ОСОБА_6 подав до Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані раніше ніж відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №507839 від 24 квітня 2018 року.

При цьому, як вбачається з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, працівнику поліції було відомо про подачу ОСОБА_6 вищевказаного повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 дій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №507839 від 24 квітня 2018 року, як не повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у його майновому стані, не вчиняв.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУПАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду судом не встановлено наявності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 . підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на порушника не накладається, стягненню судовий збір не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 40-1, ч.2 ст.172-6, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-VІІІ, Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1496/27941 від 01 грудня 2015 року, -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.172-6 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Опалинська