ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1753/17 Номер провадження 33/814/54/18Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
Категорія: ч.2 ст.172-6 КпАП України
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

прокурора - Колоса В.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 травня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Глобине Полтавської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, адвокат, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України, а провадження у справі закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-5 КпАП України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2, обіймаючи в період з 12 травня 2015 року по 25 квітня 2017 року посаду першого заступника голови Глобинської районної державної адміністрації, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закон України «Про запобігання корупції» суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, порушив обмеження, передбачені ч.2 ст. 23 закону України «Про запобігання корупції», про заборону приймати подарунки, вартість яких перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує два прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки. Станом на 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1378 грн., тому сукупна вартість отриманих подарунків таким чином не повинна перевищувати 2756 грн.

Так, 12 грудня 2016 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування №2663 одержав у подарунок від ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області площею 2 га.

16 грудня 2016 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування №2714 одержав у подарунок від ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області площею 2 га.

16 грудня 2016 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування №2716 одержав у подарунок від ОСОБА_5 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3 розташовану на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області площею 2 га.

Нормативно-грошова оцінка зазначених земельних ділянок згідно довідки ТОВ «Земельні відносини» №983 від 04.07.2017 року становить 14273,08 грн. кожна загальною вартістю 42819,24 коп., що перевищує розмір сукупної вартості подарунків отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, який становить 2756 грн. за 2016 рік.

Особи, від яких ОСОБА_2 отримав подарунки, не є його близькими особами в розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_2, працюючи з 23.05.2015 по 25.04.2017 року на посаді першого заступника голови Глобинської районної державної адміністрації, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державним службовцем, суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», отримавши 31.03.2017 року дохід у вигляді грошової компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 96 154, 97 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року і є суттєвою зміною в майновому стані, впродовж 10 днів з моменту одержання цієї виплати письмово не повідомив про це Національне агентство з запобігання корупції шляхом подання відповідного електронного повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Обгрунтовуючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України, суддя зазначив, що кошти було перераховано банком на особистий картковий рахунок ОСОБА_2, відомостей про отримання особою інформації щодо надходження коштів матеріали справи не містять, а тому суддя дійшов висновку, що ОСОБА_2 в силу об'єктивних причин був позбавлений можливості своєчасно подати інформацію про суттєві зміни в майновому стані. Після того, як ОСОБА_2 отримав офіційну довідку про надходження коштів, він в межах встановленого законом строку подав відповідну інформацію. Тобто, в даному випадку відсутня суб'єктивна сторона складу даного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Також просить виключити із мотивувальної частини постанови вказівку про визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КпАП України.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України, є правильним, грунтується на належних та допустимих доказах, що були ретельно перевірені суддею підчас розгляду справи, і ніким не оспорюється.

Разом з тим, як слушно зазначив апелянт, резолютивна частина постанови судді не відповідає мотивувальній.

Так, встановивши відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України, суддя закрив провадження в справі в цій частині в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КпАП України. Однак, відповідно до п.1 ст.247 КпАП України справа в даному випадку підлягає закриттю в зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене постанову судді в цій частині необхідно змінити.

В той же час, доводи ОСОБА_2 про необхідність виключення із мотивувальної частини постанови висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КпАП України, є безпідставними з огляду на таке.

Висновок судді про вчинення ОСОБА_2 вказаного правопорушення є обгрунтованим.

Так, в судовому засіданні встановлено, і ніким не оспорюється той факт, що 12 та 16 грудня 2016 року ОСОБА_2 отримав у дарунок три земельні ділянки площею по 2 га кожна від трьох осіб, які не є його близькими родичами в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Ніким не оспорюється і той факт, що на момент отримання подарунків ОСОБА_2 обіймав посаду першого заступника голови Глобинської районної державної адміністрації, тобто, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» був суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до ч.2 ст.23 вказаного Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Отже, ОСОБА_2 порушив зазначену норму Закону, вчинивши таким чином правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-5 КпАП України.

Доводи апелянта про те, що вартість подарунків визначена невірно, а тому належним чином не перевірено наявність в його діях складу правопорушення, є необгрунтованими, оскільки земельні ділянки не є тими подарунками, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, а вартість кожної із земельних ділянок є явно вищою за один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка.

Є необгрунтованими і твердження ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КпАП України, оскільки подарунки одержано не у зв'язку з виконанням службових обов'язків.

Диспозиція ч.1 ст.172-5 КпАП України не пов'язує вчинення дій, зазначених у ній, у зв'язку із виконанням службових обов'язків.

Дане правопорушення відноситься до адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, тобто згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КпАП України, складений особою, яка згідно з п.1 ч.1 ст.255 КпАП України є уповноваженою складати такі протоколи. Помилка у назві місця роботи ОСОБА_2, а саме - зайве написання слів «у Полтавській області», не виключає того факту, що ОСОБА_2 відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» був суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 відмовився від підпису та, як стверджує апелянт, не отримав копії протоколу. Однак, в подальшому був ознайомлений з його змістом і тому права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, жодним чином не порушено.

Правильність заповнення відповідних карток у зв'язку зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення жодним чином не впливає на доведеність винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В той же час, резолютивна частина постанови судді не відповідає мотивувальній частині, оскільки постановою судді провадження в справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-5 КпАП України закрито в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Однак, суд апеляційної інстанції, з огляду на положення ст.294 КпАП України, позбавлений можливості усунути вказану помилку, оскільки не може вийти за межі апеляційної скарги, погіршивши тим самим становище апелянта.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст.ст. 247, 284, 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 травня 2018 року відносно ОСОБА_2 змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови вказівку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України, та вважати закритим провадження в справі щодо вказаного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КпАП України в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України.

В іншій частині залишити постанову без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська