АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/602/18 Головуючий у І-й інстанції - Трещов В.В.
Справа №201/4760/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: м.Дніпро, пров. Сімферопольський, 9 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 діб.

При обставинах, викладених в постанові судді першої інстанції, зазначено, що 22.04.2018р. близько 23.00 год. за адресою: м. Дніпро, пров. Сімферопольський, 9, ОСОБА_2 вчинив сварку з матірю ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, ображаючи таким чином членів своєї сімї мати та дочку, чим вчинив насилля в сімї, тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що постанову суду першої інстанції вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки було порушено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддею не було взято до уваги наступні обставини їх сімейних взаємовідносин. Вказав, що стосунки між ним та донькою ОСОБА_4 погіршилися після того, як його колишню дружину, за рішенням суду, визнано такою, що втратила право користування житлом, де він зараз проживає. Що стосується стосунків між ним та його матір'ю ОСОБА_3 вказав, що вони є неприязними дуже давно, а особливо погіршилися після того, як домоволодіння, в якому вони зараз проживають, перейшло у його власність. Також зазначив, що ніколи не підіймав руки на своїх рідних.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його адвокат підтримали вимоги заявлені в апеляційні скарзі. ОСОБА_2 додатково пояснив, що 22.04.2018 року відбулася сварки між ним та його матір'ю, насилля не було, фізичного болю не завдавав. Він є власником домоволодіння де проживає зі своє сім'єю та матір'ю ОСОБА_3 Сварка відбулася на фоні давніх суперечностей між ними з приводу права власності на домоволодіння.

В судовому засіданні також були заслухані пояснення ОСОБА_3, яка вказала, що сварки та образи відбуваються постійно, на примирення йти не хоче. 22.04.2018 року виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, був дуже агресивний, чіпав неповнолітню доньку. Постанову вважає законною.

Донька ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтвердила пояснення бабусі ОСОБА_3 та вказала, що ОСОБА_2 нецензурною лайкою ображав бабусю, голосно кричав на все подвір'я, викинув чашку в огород, з якої ОСОБА_3 пила каву, а коли вона почала заступатися, батько взяв її за кофту і потягнув до калитки, виганяючи з двору. Сварка продовжувалася до 23.00.

В судовому засіданні також була заслухана ОСОБА_5, колишня дружина ОСОБА_2, яка хоч і не була присутня при вказаній події, однак підтвердила слова доньки, яка їй все розповіла після сварки 22.04.2018 року.

Вислухавши особу відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, його адвоката, пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є законними, обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи досліджених судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР 087613від 07.05.2018 року, який складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, де викладені обставини скоєння адміністративного правопорушення. Письмовими заявами ОСОБА_4, ОСОБА_3, де останні просили прийняти заходи щодо ОСОБА_2, який вчинив 22.04.2018 року сварку в родині в стані алкогольного спяніння, ображав їх нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Письмовими поясненнями ОСОБА_3, якими підтверджуються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону, зокрема, диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, якою передбачено вчиненні насильства у сім'ї, у різних формах: застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Ствердження ОСОБА_2, що його мати ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 дають неправдиві свідчення і наговорюють на нього не знайшли свого підтвердження і спростовуються як матеріалами справи так і показами вказаних осіб.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її законний представник мати ОСОБА_5 своїми поясненнями підтвердили обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Підстав, вважати, що зазначені близькі особи ОСОБА_2 дають проти нього не правдиві свідчення, апеляційним судом не встановлено.

Матеріалами справи підтверджується, що під час конфлікту з матірю ОСОБА_3, ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичним насильством, виштовхував свою доньку ОСОБА_4 за межі домоволодіння, тому такі дії могли завдати шкоду фізичному або психічному здоров'ю потерпілим, отже, утворюють об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував, що посварився зі своєю матір'ю та донькою.

Наявність тривалий час неприязних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на що звернено увагу в апеляційній скарзі та в апеляційному суді само по собі не спростовує висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Отже, даючи оцінку вищевказаним даним, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_2 насильства в сім'ї по відношенню до доньки та своєї матері, з якою він проживає в одному домоволодінні, при обставинах, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та недоведеність його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення, є безпідставними, а тому відсутні підстави для скасування постанова судді з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2018 року, щодо ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко