Справа№464/3124/18
пр.№ 3/464/1311/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., за участі захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 01 червня 2018 року о 23 год. 02 хв. на вул.Мушака-Дібровна у м.Львові керував автомобілем марки Volkswagen Touran, д.н.з. ВС 9049 ET, в стані алкогольного спяніння повторно протягом року; огляд на стан спяніння проводився у встановленому порядку з використанням технічного засобу «Драгер Алкотест-6820», прилад № ARHE-0127 на місці зупинки у присутності двох свідків; проба позитивна результат 1,55‰, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи у суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому заперечив та пояснив, що з результатами огляду Драгеру, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, він не погоджувався, наполягав, щоб його завезли на проведення повторного огляду на визначення стану алкогольного спяніння у медичний заклад, однак працівники поліції цього не зробили. Крім цього, факт перебування у стані алкогольного сп'яніння заперечив. Такі ж пояснення при розгляді справи у суді надав і захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 043782 від 01 червня 2018 року, який відповідає вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- результатом тестування на алкоголь № 751 від 01.06.2018 до вказаного протоколу, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння - проба позитивна результат 1,55‰;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про обставини вчинення правопорушення, зокрема про проходження огляду на стан алкогольного спяніння водія ОСОБА_2 на технічному засобі Драгер на місці зупинки, який показав позитивний результат 1,55‰, що і підтвердили у суді, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 Кримінального кодексу України;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 240888 від 01.6.2018, згідно якої ОСОБА_2 01.06.2018 о 23.02 год. на вул.Мушака-Дібровна у м.Львові керував автомобілем марки Volkswagen Touran, д.н.з. ВС 9049 ET, не увімкнув покажчика повороту, будучи позбавленим права керування всіма видами наземних транспортних засобів Сихівським районним судом м.Львова від 03.03.2018, чим порушив ПДР України та своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126 та ч.2 ст.122КУпАП; при розгляді справи у суді ОСОБА_2 зазначив, що із даною постановою погодився, а тому її не оскаржував;

- постановою Сихівського районного суду м.Львова від 03.03.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке мало місце 23.01.2018;

- оглянутим в суді відеозаписом з місця події, яка мала місце 01 червня 2018 року, відповідно до якого водій ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння на технічному засобі Драгер на місці зупинки транспортного засобу, який показав позитивний результат - 1,55‰.

Відтак невизнання порушником своєї вини жодним чином не підтверджене, спростовується вищенаведеним і розцінюється як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене.

Що стосується пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника про непогодження із результатами огляду тесту Драгер на місці зупинки транспортного засобу та наполягання направити його пройти огляд у медичному закладі, то з оглянутого у суді вищевказаного відеозапису, долученому працівниками патрульної поліції до матеріалів адміністративної справи, таке не вбачається; ОСОБА_2 при розмові з працівниками патрульної поліції щось заперечує, однак чітко зрозуміти, що саме неможливо, із вказаного відеозапису не вбачається непогодження ОСОБА_2 із результатами огляду на стан алкогольного спяніння, проведеного за допомогою Драгеру на місці зупинки транспортного засобу, та наполягання останнього на проходження огляду у медичному закладі. Крім цього, опитані при розгляді справи свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 Кримінального кодексу України, вказали, що вони не чули, як особа, що притягається до адміністративної відповідальності, після проходження огляду за допомогою «Драгеру» на місці зупинки автомобіля, не погоджувався із результатами такого. Підстав недовіряти показанням вказаних свідків судом не встановлено.

Що стосується клопотання захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про повторне відкладення розгляду справи для виклику працівників патрульної поліції, які оформлювали матеріали справи відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.130 КУпАП, для допиту їх у якості свідків, то з урахуванням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбачене ст.38 КУАП, а також того, що вказані працівники патрульної поліції неодноразово викликалися на розгляд справи, належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, однак з невідомих для суду причин не зявлялися, а тому відхиляю вказане клопотання захисника про чергове відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, вина ОСОБА_2 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення доведена повністю, його дії за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, оскільки він, керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, вчинене повторно протягом року, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Згідно із ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

У ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є безальтернативною, а ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, невизнання ОСОБА_2 своєї вини, характер вчиненого та його суспільна небезпека, грубе порушення правил дорожнього руху, вчинення такого умисно, адже ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного спяніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, але умисно ігнорував цю заборону, ступінь алкогольного спяніння /1,55‰/ при допустимій нормі 0,2‰, вчинення такого повторно протягом року, особу правопорушника, який не працює, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, не свідчить про малозначність правопорушення у відповідності до вимог ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З огляду на наведене, вважаю, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде згідно ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 4, 9 Закону України „Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути 352,40 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись ст.ст. 23, 33-35, 40-1, 251, 256, 283-284, 289, 307, 309 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 4, 9 Закону України „Про судовий збір",

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 (двадцяти тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 352,40 гривень судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Львівській області/м.Львів/21081300, р/р 3001, банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), , МФО (код банку) 899998.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 6001, банк: Казначейство України (ЕАП), , код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО (код банку) 899998.

У випадку несплати штрафу у пятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Б.Р. Мичка