Справа № 462/5562/17 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/783/349/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 17 січня 2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 352 гривні 40 копійок судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона 10 листопада 2017 року о 16 год. 30 хв. в м. Львові на перехресті вулиць Виговського - Любінська, керуючи тролейбусом №596 «Шкода 14 ТР 596», проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, чим порушила п.п. 2.3б; 10.1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти постанову судді про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно неї у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на незаконність і необґрунтованість постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 17 січня 2018 року, оскільки така прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що в момент зіткнення тролейбус перебував у статичному положенні, оскільки під час проїзду перехрестя на тролейбусі впала штанга струмоприймача, від'єднавшись від контактної мережі, внаслідок чого тролейбус зупинився посеред перехрестя, що свідчить про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, при складанні протоколу, як зазначає апелянт, були порушені її права, працівники поліції не дослухались до її доводів і клопотань, не роз'яснили права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не залучили інших свідків ДТП.

У судове засідання 16 травня 2018 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з'явилася, хоча була повідомлена про час та місце судового засідання, що підтверджується розпискою (а.с.35), однак свої пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та апеляційних вимог надала у судовому засіданні 20 квітня 2018 року.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_3, який вважає таку безпідставною, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Поряд з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, складеного відносно неї, про що свідчить долучений до матеріалів конверт з повідомленням, який повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання та не був вручений адресату (а.с. 13-14). За словами ОСОБА_2, така не була присутня у судовому засіданні 17 січня 2018 року, копію оскаржуваної постанови отримала лише 07 березня 2018 року, відтак строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримала свої апеляційні вимоги та заперечила свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

ОСОБА_2 зазначила, що 10 листопада 2017 року о 16 год. 30 хв., керуючи тролейбусом №596, вона рухалася по маршруту №3. Проїжджаючи перехрестя вулиць Виговського - Любінська в тролейбуса впала штанга струмоприймача, від'єднавшись від контактної мережі. Внаслідок знеструмлення тролейбус зупинився посередині вказаного перехрестя. Включивши «аварійку», вона вийшла і поставила штангу на контактну мережу і сіла за кермо, подивилася вліво, вправо, автомобілів в той час не було. Щоб звільнити перехрестя хотіла розпочати рух і в цей момент відчула удар справа. В тролейбус в'їхав автомобіль марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який в цей момент надавав послуги таксиста. За словами ОСОБА_2, в момент зіткнення тролейбус перебував у статичному положенні.

ОСОБА_2 зауважила, що в момент початку руху після того, як поставила штангу, світлофор вона не бачила, оскільки стояла у сторону вул.Ряшівської.

Потерпілий ОСОБА_3 апеляційному суду пояснив, що 10 листопада 2017 року о 16 год. 30 хв. стояв автомобілем «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул.Любінська-Виговського на світлофорі у крайній лівій смузі вул.Любінської в напрямку аеропорту. В цей момент на перехресті стояв тролейбус №3, водій якого ставив штангу струмоприймача. Коли світловий показчик світлофора загорівся зеленим світлом, ОСОБА_3 розпочав рух в сторону вул.Ряшівської, проїхавши 3-5 метрів на зелене світло, в цей момент тролейбус рушив з місця і врізався у ліву сторону його автомобіля, чим наніс пошкодження передньої частини автомобіля.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, така підтверджується наявними у справі доказами, які у своїй сукупності разом з показаннями учасників дорожньо-транспортної пригоди свідчать про порушення ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху.

Так, відповідно до п.2.3 б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1. ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2017 року серії БР№260612 (а.с.1), 10 листопада 2017 року о 16 год. 30 хв. на перехресті вул.Виговського-вул.Любінська у м.Львові, водій тролейбуса №596 (маршрут №3) ОСОБА_4 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та перед початком руху не переконалася чи це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснила зіткнення з автомобілем «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 2.3б, 10.1 ПДР.

Зі змістом протоколу ОСОБА_2 ознайомилася, копію такого отримала, що стверджується підписом останньої у відповідних графах.

Як вбачається зі схеми місця ДТП (а.с.2), зіткнення автомобіля «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1, та тролейбуса №596, відбулося на регульованому перехресті вулиць Любінської-Виговського, в результаті якого останній отримав пошкодження у виді потертості передньої правої стойки, а автомобіль під керуванням ОСОБА_3 «Nissan» - пошкодження переднього бамперу, передньої лівої фари, капоту, решітки радіатора, тримача номера та лівого переднього крила.

За словами учасників дорожньо-транспортної пригоди, схема ДТП складалася у їх присутності, та дані, які відображені в ній, відповідають дійсним обставинам пригоди.

Таким чином, наявними доказами у справі стверджується, що тролейбус №596 під керуванням ОСОБА_2 зупинився посеред перехрестя вулиць Любінської-Виговського у зв'язку з обставинами, що не залежали від волі водія, а саме через знеструмлення, що було спричинене від'єднанням штанги струмоприймача, що не заперечується самими учасниками ДТП.

Поряд з тим, зіткнення транспортних засобів відбулося на вказаному перехресті у той момент, коли для потоку автомобілів, в якому перебував ОСОБА_3, загорівся дозвільний для руху зелений сигнал світлофору.

На переконання апеляційного суду, місце розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення, а також характер та локалізація пошкоджень свідчать про те, що зіткнення відбулося у момент, коли водій тролейбуса розпочала рух з місця вимушеної зупинки на перехресті.

Таким чином, ОСОБА_2 перед початком руху, не дотрималася вимог Правил дорожнього руху, не стежила за дорожньою обстановкою, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема, для автомобілів, які рухалися на зелене світло світлофора, в результаті чого такі її дії спричинили зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3

Апеляційний суд оцінює критично твердження ОСОБА_2 щодо нерухомого стану тролейбуса в момент зіткнення та відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки такі спростовуються наявними матеріалами справи та розцінюються судом як спосіб уникнення відповідальності за вчинене.

Щодо покликань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині порушення її прав працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї, то такі не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 було надано можливість надати письмові пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, зі змістом протоколу, в якому зазначено про роз'яснення їй прав та обов'язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, ОСОБА_2 ознайомилася, про що засвідчила своїм підписом.

Поряд з тим, як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_2 не була присутня у судовому засіданні 17 січня 2018 року, на якому відбувся розгляд справи та прийнято постанову судді Залізничного районного суду м.Львова, відтак покликання в оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_2 в судовому засіданні факт скоєння правопорушення визнала та просила суворо не карати, не відповідає дійсності. Однак, на переконання апеляційного суду, вказана неточність не може бути підставою для скасування рішення судді першої інстанції та може бути усунута суддею, якою було прийнято постанову.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено суддею першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію її дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 17 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін, її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк