Дата документу 27.07.2018 Справа № 554/4427/18
Справа №554/4427/18
Провадження №3/554/1398/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтава Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ФОП,

за ч. 3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, будучи фізичною особою підприємцем, допустив працівників до роботи без укладення трудового договру, оформленного наказом чи розпорядженням керівника шляхом заміни трудоовго договру цивільно правовим, а самецивільно правові угоди укладені з ОСОБА_2, ОСОБА_3, куркиним Ю.М., ОСОБА_4, які мали ознаки трудових договорів.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, через оголошення на сайті суду та поштовими відправленнями, його неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст.24 КЗпП (у редакції чинній станом на листопад 2013 року) трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

У ст.626 ЦК визначено загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст.208 ЦК. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і в разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Відповідно до ст.837 ЦК, за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч.1 ст.843 ЦК).

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобовязаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт

За результатами розгляду справи приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.05.2018 року, актом перевірки додержання законодавства про працю від 30.05.2018 року за №ПЛ11556/162/АН.

Так, із матеріалів справи вбачається, що укладаючи вказані вище угоди сторони визначили винагороду згідно актів виконаних робіт, систематичність проведеної оплати за виконану роботу, а саме в останній день кожного місяця, конкретний обсяг роботи визначено не було, робота виконувалася на постійній основі. Таким чином укладені угоди мають ознаки трудових.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність особи не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, слід врахувати характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність, а отже до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст.41, 283, 284 КУпАП , -

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 авизнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 41 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя : Т.О.Січиокно