Номер провадження: 33/785/1246/18
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Журавльов О.Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Боднарука Юрія Володимировича на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 липня 2018 року,
встановив:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №148396 від 19 липня 2018 року ОСОБА_1 , 1972 р.н., громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , близько 08 годин 50 хвилин, 19 липня 2018 року керуючи риболовним судном «Іліс», знаходився в географічних координатах у районі 44,59.6 північної широти та 30,18.7 східної довготи на відстані від берега 16,4 морські милі, вийшовши за межі територіального моря України, перетнувши державний кордон України без дозволу відповідних органів влади. Судно «Іліс» затримано службовцями Державної прикордонної служби України.
Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив те, що судно «Іліс» під його керуванням дійсно вийшло за межі територіального моря України, однак зроблено це було не навмисно.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2018 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 3400 гривень з конфіскацією засобу вчинення правопорушення рибальського судна «Іліс», прапор Україна, реєстраційний номер 3-308544, довжина 9,0 мм., ширина 2,8 м., висота борту 1,35 м., 2 двигуни Mercury по 250 л.с.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.
Не погодившись з вказаною постановою ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси, від 24.07.2018 року скасувати і закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Основними доводами апеляційної скарги зазначено, що постанова є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, також судом невірно застосовано норми матеріального права. Також апелянт посилається на відсутність правових підстав для конфіскації судна, оскільки воно не належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника апелянта ОСОБА_3 , представника військової частини 1485 Грабчева А.С., свідка командира катера морської охорони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Одеського загону морської охорони ОСОБА_4 , перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 пояснив, що якщо перетин державного кордону і мав місце, то це сталось випадково, через збій в роботі навігаційного обладнання судна, тобто за відсутності вини ОСОБА_1 та умислу на вчинення протиправних дій. Крім того, заперечував правильність встановлення географічних координат місця затримки судна навігаційним обладнанням судна.
Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин до суду не надано, тому твердження представника апелянта щодо несправності обладнання та сумніву у правильності встановлення географічних координат місця затримки судна є недоведеними.
Одночасно з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП, підтверджена наступними доказами: протоколом про затримання судна-порушника державного кордону України від 19.07.18 року; протоколом про зупинку і огляд судна від 19.07.18 року; поясненнями ОСОБА_1 ; схемою зупинки та огляду судна «Іліс»; рапортів військовослужбовців катера морської охорони Державної прикордонної служби України; протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ №148396 від 19.07.18 року, підписаним правопорушником ОСОБА_1 власноруч без жодних зауважень, з якого вбачається, що останній близько 08 годин 50 хвилин, 19 липня 2018 року керуючи риболовним судном «Іліс», знаходився в географічних координатах у районі 44,59.6 північної широти та 30,18.7 східної довготи на відстані від берега 16,4 морські милі, вийшовши за межі територіального моря України, перетнувши державний кордон України без дозволу відповідних органів влади; поясненням свідка ОСОБА_4 (а.с.1-11)
При цьому доводи представника апелянта про порушення прав ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги.
Отже, всупереч доводів апеляційної скарги, при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався вимог статей 245 та 280 КУпАП та дійшов правильного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації судна «Іліс» з наступних підстав.
Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Згідно ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
З досліджених апеляційним судом матеріалів справи вбачається, що власником конфіскованого судна є фізична особа ОСОБА_5 , а відповідальним є ТОВ «Террапорт», що підтверджується свідоцтвом про право власності на судно ПВ №003407 та договором фрахтування судня без екіпажу (бербоут-чартер) для промислового вилову риби з ТОВ «Терапорт». (а.с.27-29)
Крім того, з протоколу про зупинку і огляд судна від 19.07.18 року (а.с.1), який був наданий до суду першої інстанції, вбачається, що при зупиненні та огляду судна правопорушником було надано компетентнім органам дані про те, що власником судна є інша особа ОСОБА_5 , а саме свідоцтво про право власності та договір фрахтування судна без екіпажу. Проте зазначені докази залишилися поза увагою суду першої інстанції та висновки суду з цього приводу в судовому рішенні відсутні.
Таким чином апеляційним судом встановлено, що рибальське судно «Іліс», прапор Україна, реєстраційний номер 3-308544, довжина 9,0 мм., ширина 2,8 м., висота борту 1,35 м., 2 двигуни Mercury по 250 л.с. не належить на праві приватної власності порушнику ОСОБА_1 , тому не може бути конфісковане.
Враховуючи встановлене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, встановивши в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, неправомірно застосував додаткове адміністративне стягнення у вигляді конфіскації рибальського судна «Іліс», у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає зміні зі скасуванням додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації зазначеного плавзасобу.

Керуючись п. 4 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 липня 2018 року в частині застосування до правопорушника додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації плавзасобу - рибальського судна «Іліс», прапор Україна, реєстраційний номер 3-308544, довжина 9,0 мм., ширина 2,8 м., висота борту 1,35 м., 2 двигуни Mercury по 250 л.с. скасувати.
Зобов`язати Одеський загін морської охорони Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України повернути рибальське судно «Іліс», прапор Україна, реєстраційний номер 3-308544, довжина 9,0 мм., ширина 2,8 м., висота борту 1,35 м., 2 двигуни Mercury по 250 л.с. його власнику ОСОБА_5 або її повноважному представнику.
В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 липня 2018 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя апеляційного суду
Одеської області
О.Г.Журавльов