Дата документу 18.12.2018 Справа № 554/9869/18
Провадження № 3/554/2581/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 грудня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., при секретарі Гречка Є. В., за участю прокурора Колоса В. О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, РНОКПП невідомий, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 відповідно до розпорядження міського голови Полтавської міської ради від 9 січня 2008 року №3-о «Про призначення ОСОБА_1П.» був призначений на посаду начальника відділу господарського забезпечення виконавчого комітету Полтавської міської ради, на якій перебував та з якої був звільнений 12 вересня 2017 року за власним бажанням.

Будучи звільненим з 14 вересня 2017 року з посади начальника відділу господарського забезпечення виконавчого комітету Полтавської міської ради, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті172-6 КУпАП, являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу другого ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року (зі змінами), несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 1 квітня 2018 року), а саме лише о 12 год. 53 хв. 10 квітня 2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію за 2017 рік після звільнення.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення фактично визнав, зазначивши при цьому, що про необхідність подачі декларації перед звільненням він дізнався від відповідальної особи за дотримання антикорупційного законодавства, який в кінці березня 2018 року повідомив про це в телефонній розмові. Після чого, 10 квітня 2018 року за допомогою колеги по роботі він подав декларацію. Вважав, що після звільненням він є пенсіонером, а отже не є особою декларування.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до розпорядження міського голови Полтавської міської ради від 9 січня 2008 року №3-о «Про призначення ОСОБА_1П.» ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника відділу господарського забезпечення виконавчого комітету Полтавської міської ради та йому присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 5 категорії посад (а. с. 23-24).

12 вересня 2017 року ОСОБА_1 відповідно до розпорядження міського голови Полтавської міської ради №440-к «Про звільнення ОСОБА_1П.» звільнений з посади начальника відділу господарського забезпечення виконавчого комітету Полтавської міської ради за власним бажанням (а. с. 25).

Отже, судом встановлено, що на час подання декларації ОСОБА_1 являвся субєктом відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII.

Згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подав декларацію 10 квітня 2018 року, тобто з порушенням встановленого законом строку (а. с. 13).

Судом в ході розгляду справи не встановлено обставин, які б обєктивно перешкоджали порушнику своєчасно подати декларацію, а ті, на які він посилається, суд не приймає до уваги як поважні, оскільки вони такими бути не можуть з огляду на те, що в цей період він знаходився в межах місця проживання, перебував у фізичному стані, який не позбавляв можливості це його зробити, не існувало будь-яких інших перешкод для цього, а тому несвоєчасно подавши декларацію, він порушив вимоги Закону № 1700-VII, в звязку з чим підлягає відповідальності за це.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1, являючись особою уповноваженою на виконання функцій держави, несвоєчасно подав декларацію, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, поведінку під час вчинення правопорушення та після нього, і вважає, що на нього повинно бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Піддати громадянина ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративному стягненню у виді штрафу пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 352,40 грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А.Г. Савченко