КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/1624/2018 Постанова винесена суддею Трусовою Т.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи призначене судом покарання надто суворим, просить постанову суду змінити та звільнити її від покарання, обмежившись усним зауваженням, в рамках ст. 22 КУпАП.

Також ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що повістку про виклик до суду отримали її батьки 28.07.18 року, але їй про це сказали пізніше. Тоді за порадою знайомого юриста, вона вирішила ознайомитися з матеріалами справи та подала заяву до суду, в якій також просила відкласти розгляд справи для надання їй часу для ознайомлення та підготовки до захисту, та про прийняте рішення попросила повідомити письмово за її адресою. З тих пір вона двічі дзвонила до суду, але їй постійно казали, щоб вона чекала повістку або листа, в т.ч. і в день призначеного засідання. В подальшому їй довелося виїхати за сімейними обставинами, але повісток з суду їй так і не надходило, а також, в порушення вимог ст. 285 КУпАП, не було їй направлено і оскаржуваної постанови, про існування та зміст якої вона дізналася лише 09.10.2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Дарницького районного суду м. Києва відносно ОСОБА_2 була винесена 02 серпня 2018 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 подала 30.11.2018 року, згідно штампу вхідної кореспонденції суду (вх. №61668), тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Між тим, доводи ОСОБА_2, наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року.

Так, з постанови Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 не була присутньою при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, проте, вона була обізнана про судове засідання, призначене на 02.08.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання ОСОБА_2 повістки про виклик до суду 28.07.2018 року (а.с. 6).

При цьому, з матеріалів справи слідує, що 31 липня 2018 року, тобто за два дні до судового засідання, призначеного на 02 серпня 2018 року, ОСОБА_2 було подано заяву про відкладення розгляду справи з наданням їй достатнього часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до захисту. Однак, оскільки ОСОБА_2 не надала доказів щодо поважності причин її неявки у судове засідання 02.08.2018 року, суд, розцінивши таку процесуальну поведінку ОСОБА_2 як затягування розгляду справи та строків її розгляду, розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 та притягнув її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_2, будучи обізнаною про судове засідання, призначене на 02 серпня 2018 року, і подавши 31 липня 2018 року клопотання про відкладення розгляду справи з наданням їй достатнього часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до захисту, не лише ніяких дій до ознайомлення з матеріалами справи, аж до 09.10.2018 року, не вживала, але й в подальшому самостійно не цікавилася ні датою наступного судового засідання, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо неї.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).

Таким чином, зазначені ОСОБА_2 обставини, такі як прийняття оскаржуваної постанови за її відсутності, а також не направлення їй копії постанови суду в строки передбачені законодавством, не можуть бути визнані достатнім обґрунтуванням поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_2 не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що вона, будучи обізнаною про судове засідання, призначене на 02 серпня 2018 року, була позбавлена можливості дізнатися результати розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо неї, раніше ніж 09.10.2018 року, та своєчасно, тобто в 10-денний строк, подати апеляційну скаргу.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які вона посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.

До того ж слід вказати й про те, що, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вже зверталася з апеляційною скаргою на вказану постанову суду від 02.08.2018 року та порушувала перед судом апеляційної інстанції питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тими ж обставинами, однак постановою Київського апеляційного суду від 05.11.2018 року було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки в поданому клопотанні ОСОБА_2 не навела об'єктивних причин, які їй перешкоджали вчасно подати апеляційну скаргу у встановлений законом десятиденний строк з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які вона посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.