АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/788/18 Справа № 712/5007/18 Головуючий по 1 інстанції Степаненко О. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Даною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 352, 40 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_3 24.04.2018 о 22 год. 05 хв. в м. Черкаси по проспекту Хіміків, 62 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення мови, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції від 04.07.2018, через порушення норм процесуального, зокрема невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, а провадження по справі щодо ОСОБА_3 закрити підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що фактично ОСОБА_3 близько 21 год. 50 хв. 24.04.2018 був зупинений інспектором роти № 2 БУПП в Черкаській області ОСОБА_5 на в'їзді в м. Черкаси зі сторони Черкаської захисної дамби, на відрізку автошляху Н-16 між 25-26 км через технічну несправність автомобіля. В подальшому, інспектор поліції, за відсутності свідків, звинуватив ОСОБА_3 в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Коли ОСОБА_3 почав заперечувати наявність у нього будь-якого сп'яніння, працівники поліції без складання процесуальних документів та залучення свідків, відсторонили його від керування транспортним засобом та примусово доставили до ЧОНД. Перебуваючи в лікарні ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідного огляду, оскільки в стані сп'яніння не перебував. Після чого, інспектором поліції складено відповідний протокол та, при його складанні, залучено свідками невідомих осіб.

Вказує, що судом, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, неповно та необ'єктивно встановлено фактичні обставини справи, не досліджено всі наявні в матеріалах справи докази, не дано їм належної юридичної оцінки, в тому числі не допитано свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та працівника поліції, який його склав, а розгляд справи, судом першої інстанції проведено з порушенням п'ятнадцятиденного строку передбаченого ст. 277 КУпАП.

Крім того, звертає увагу на те, що судом першої інстанції, в порушення положень ст. 268 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розглянуто справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, чим порушено його право на захист та безпосередню участь в розгляді справи. При цьому, судом залишено поза вагою клопотання ОСОБА_3 про відкладення справи розглядом у зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в Золотоніській ЦРЛ, що підтверджується листком непрацездатності АДО № 565156 з 03.07 по 12.07.2018. Більш того, оголошення судового рішення по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 відбулося формально, таємно, без повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності чи її представника.

Акцентує увагу на тому, що судом першої інстанції розглянуто справу з порушенням територіальної підсудності, оскільки місцем вчинення правопорушення є відрізок між 25-26 км автошляху Н-16 при в'їзді в м. Черкаси, що належить до Соснівського району м. Черкаси, а місцем проживання правопорушника та місцем реєстрації транспортного засобу є Золотоніській район, тому розгляд даної справи не належить до компетенції Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Також, судом першої інстанції в порушення вимог ст. 33 КУпАП при визначенні розміру адміністративного стягнення не враховано дані про особу правопорушника, зокрема те, що до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень він не притягувався, та не наведено обставини, які враховуються судом як обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, зокрема в ньому правильно не наведено час та місце вчиненого адміністративного правопорушення, відсутні дані про дату народження та адресу проживання свідків.

Також, зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не було роз'яснено зміст ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 КУпАП, а також працівниками патрульної поліції порушено порядок встановлення перебування особи в нетверезому стані, визначений ч. 2 ст. 266 КУпАП, оскільки огляд не проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення з огляду на поважність причин його пропуску.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 та його захисник участі не брали, а про зміст винесеного в справі рішення, як це вбачається з апеляційної скарги, дізнались отримавши його копію 02.08.2018.

За таких обставин, вважаю, що захисник ОСОБА_4 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.07.2018 з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо заявлених захисником ОСОБА_4 апеляційних вимог, вихожу з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Так, висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Допитаний судом апеляційної інстанції ОСОБА_3 заперечив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що будь-яких неправомірних дій він не вчиняв, в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом не керував.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення і безпідставність складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення інспектором роти № 2 батальйону УПП в Черкаській області, лейтенантом поліції ОСОБА_5, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 212409 від 24.04.2018, складеного інспектором роти № 2 батальйону УПП в Черкаській області, лейтенантом поліції ОСОБА_5 про те, що водій ОСОБА_3 24.04.2018 о 22 год. 05 хв. в м. Черкаси по проспекту Хіміків, 62 керував автомобілем НОМЕР_1 (належний ОСОБА_9.) з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення мови, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 24.04.2018, даних інспектору роти № 2 БУПП в Черкаській області ОСОБА_5, про те, що вони були залучені в якості свідків для проходження огляду водія ОСОБА_3 на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, який в їх присутності відмовився від проходження відповідного огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в ЧОНД;

- рапорту інспектора роти № 2 БУПП в Черкаській області ОСОБА_5 від 24.04.2018 про те, що під час патрулювання в складі екіпажу 151, 24.04.2018 близько 21 год. 50 отримав орієнтування, що по дамбі в сторону м. Черкаси рухається автомобіль ВАЗ 2121, водій якого порушує правила дорожнього руху. Вказаний автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 було помічено та зупинено. В ході перевірки документів у ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився і виявив бажання пройти такий огляд в ЧОНД. Однак, по приїзду до медичного закладу, ОСОБА_3 відмовився до нього заходити, у зв'язку з чим було залучено свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які засвідчили факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Також, зазначено, що від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та отримання його копії ОСОБА_3 відмовився.

Судом апеляційної інстанції також переглянуто відеозапис з нагрудного відеореєстратора патрульних поліцейських по факту складання щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована відмова останнього від огляду на стан сп'яніння в наркодиспансері в присутності двох свідків.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а позиція останнього про невизнання вини у вчиненні правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Посилання сторони захисту про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення положенням ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, визнаю безпідставними, оскільки він цілком відповідає зазначеним вимогам закону, а апелянтом не доведено протилежне.

При цьому, враховую, що ОСОБА_3, будучи не згодним з діями інспектора поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, будь-яких заперечень по факту його складання не надав.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються також і доводи апелянта про невідповідність чинному законодавству дій інспектора поліції, який, при складанні, оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих йому повноважень. Крім того, будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 оскаржував у встановленому КУпАП порядку дії інспектора поліції, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається і суду апеляційної інстанції в ході судового розгляду не надано.

З приводу посилань на не роз'яснення ОСОБА_3 прав, передбачених ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, то вони не підтверджені будь-якими об'єктивними даними. Більш того, відповідні роз'яснення випливають зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_3 відмовився отримати в день його складання, тобто 24.04.2018, а отримав 25.04.2018, про що міститься відповідний запис в протоколі.

Щодо доводів апелянта на порушення судом правил територіальної підсудності розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, вихожу з того, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення останній керував транспортним засобом по проспекту Хіміків, де і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, тобто безпосередньо вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що знаходиться в межах територіальної підсудності Придніпровського районного суду м. Черкаси.

З приводу посилань захисника та правопорушника ОСОБА_3 на порушення права останнього на захист та розгляд адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то вони є доречними, однак, в даному випадку, не слугують підставами для скасування постанови від 04.07.2018, оскільки судом апеляційної інстанції фактично поновлено в правах ОСОБА_3 шляхом проведення апеляційного розгляду за його участю та участю його захисника - адвоката ОСОБА_4 і заслуховування пояснень по факту складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з закриттям провадження, в тому числі з мотивів наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2018 року.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2018 року щодо

ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба