Справа № 521/8014/17
Провадження по справі 3/521/21/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Морозова І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 21.05.2017 року о 12 годині 50 хвилин , керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. 25-ї Чапаївської Дивізії ,9Б, при зміні напряму руху, не впевнилась в безпечності маневру та скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку , чим порушила вимоги п. п. 10.1 ПДД. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала свою вину та пояснила, що їхала по круговому руху, виїхала з кругу на ліву полосу і побачила автомобіль , який стояв без будь-яких при знаків зупинки. Щоб уникнути наїзду на нього, різко загальмувала та відчула удар позаду. Автомобіль «HYUNDAI ACCENT» державний номер НОМЕР_3 зі слів ОСОБА_1 скоїв наїзд на її транспортний засіб.

Водій ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що згоден з протоколом про адміністративне правопорушення БР № 241614, вважає , що дії ОСОБА_1 знаходяться в причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 21.05.2017 року. Однак, проти призначення судової автотехнічної експертизи не заперечував.

У звязку з наявністю протиріч у показах учасників дорожньо-транспортної пригоди, у справі було призначено автотехнічну експертизу для зясування обставин події.

Відповідно до висновку № 17-3480/6287 від 26.04.2018 судової автотехнічної експертизи:

1-4. В умовах даної події належні дії водія автомобіля DAIHATSU Sirion по перестроювання на сусідню смугу вліво регламентуються вимогами п.п. 9.2, 9.4, 10.1 ОСОБА_3, згідно з якими в разі перестроювання водій повинен завчасно включити сигнал лівого повороту (що не дає водієві переваги і не звільняє його від прийняття запобіжних заходів), переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху.

Належним виконанням як мінімум вимог п.п. 10.1 ОСОБА_3 водій автомобіля DAIHATSU мала технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем HYUNDAI.

Фактичні дії водія автомобіля DAIHATSU як мінімум не відповідали вимогам п. 10.1 ОСОБА_3

За змістом вимог п. 12.3. Правил ДД і терміна «небезпека для руху» з моменту виникнення небезпеки для руху належні дії водія автомобіля HYUNDAI Accent складалися в прийнятті заходів по зниженню швидкості свого транспортного засобу аж до зупинки.

Встановити мав чи ні технічну можливість водій автомобіля HYUNDAI зупинити свій транспортних засіб до місця зіткнення не представляється можливим, оскільки судом не були задані необхідні вихідні данні з причин наведених в дослідницькій частині даного висновку.

Встановити відповідали чи ні фактичні дії водія автомобіля HYUNDAI вимогам п. 12.3 ОСОБА_3 не представляється можливим з причин наведених в дослідницькій частині даного висновку. При цьому слід відмітити, що водій автомобіля HYUNDAI встиг привести до моменту зіткнення у дію гальмівну систему.

Як мінімум фактичні дії водія автомобіля DAIHATSU, які не відповідали п. 10.1 ОСОБА_3, з технічної точки зору, перебувають у причинному звязку з фактом настання ДТП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшов для розгляду до суду після проведення експертизи 11.05.2018 року, тобто після закінчення передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Згідно з правовим висновком Вищого Адміністративного Суду України, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення, як випливає із ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи. Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності зясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження.

Таким чином, відповідно до положень ст.ст. 38, 245, 247, 280, 284 КУпАП, враховуючи узагальнений правовий висновок Вищого Адміністративного Суду України, під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності його вина не встановлюється.

Відсутність висновків про винуватість у постанові про закриття провадження у справі на підставі закінчення строків накладення адміністративного стягнення не є перепоною для розгляду справи про відшкодування шкоди в цивільному судочинстві або ж для встановлення законності адміністративного переслідування.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 247, 280, 284 КУпАП, суддя ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Морозова