Провадження № 3в/201/30/2018

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., з секретарем судового засідання Разумняк К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах ОСОБА_1 щодо незаконного затримання 12 червня 2018 року старшим ДОП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява члена ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» ОСОБА_1, в якій останній, посилаючись на ст. 29 Конституції України, просить визнати його затримання 12 червня 2018 року о 14.00 год. старшим ДОП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 в кабінеті першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 по вулиці Чернишевського, 23 в м. Дніпрі та складений ним протокол АА № 094305 про адміністративне затримання за статтею 261 КУпАП громадянина ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), у звязку із вчиненням правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП незаконними.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності, на підставі наявних в ній доказів.

Представник ГУНП в Дніпропетровській області надала до суду заяву, в якій просила відмовити у задоволенні звернення ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», подане в інтересах ОСОБА_1, справу просила розглянути за її відсутності.

Інші заінтересовані особи у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів скарги, суд приходить до наступних правових висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.06.2018р. старшим ДОП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було складено у відношенні ОСОБА_1 протокол серія ГР № 382158 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

12.06.2018р. старшим ДОП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було складено протокол серія АА № 094305 про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП ОСОБА_1 у звязку із вчиненням правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обовязковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, імя та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Стаття 262 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися лише органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України.

Адміністративне затримання провадиться, зокрема органами внутрішніх справ (Національною поліцією) - при вчиненні дрібного хуліганства, вчиненні насильства в сімї, порушення порядку організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, при поширюванні неправдивих чуток, вчиненні злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також військовослужбовця чи образи їх, публічних закликів до невиконання вимог поліцейського, при прояві неповаги до суду, вчиненні незаконного доступу до інформації в автоматизованих системах, порушення правил про валютні операції, правил обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, незаконного продажу товарів або інших предметів, дрібної спекуляції, торгівлі з рук у невстановлених місцях, при розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях чи появі у громадських місцях у пяному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, у випадках, коли є підстави вважати, що особа займається проституцією, при порушенні правил дорожнього руху, правил полювання, рибальства і охорони рибних запасів та інших порушень законодавства про охорону і використання тваринного світу, при порушенні правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і транзитного проїзду через територію України, а також в інших випадках, прямо передбачених законами України.

Відповідно до ст. 267 КУпАП адміністративне затримання може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Крім цього, судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2018р. по справі № 201/6375/18 було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ст. 185 КУпАП, за відсутності події і складу правопорушення. Вказана постанова суду набрала законної сили 26.06.2018р.

Так, під час розгляду адміністративного матеріалу по справі № 201/6375/18 судом було встановлено наступне.

З рапортів начальника відділення СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Демченко І.О., вбачається, що ОСОБА_1 під час заслуховування кримінального провадження в службовому кабінеті першого заступника прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 за адресою: м. Дніпро, Чернишевського, 23, приблизно о 11-50 годині, різко встав зі свого місця, підійшов до робочого столу ОСОБА_5, двома руками різко схопив монітор, який знаходився на робочому столі і, піднявши його над собою, різко кинув на підлогу, тим самим пошкодивши майно, після чого взяв свою сумку та швидко направився в бік виходу з кабінету, однак ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_1 залишитись в кабінеті до приїзду слідчо-оперативної групи для фіксації вказаної події. По прибуттю працівників поліції ОСОБА_1 намагався покинути місце події та на законні вимоги працівників поліції залишитися на місці у відповідь відштовхував останніх.

З рапортів працівників поліції Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8І, вбачається, що 12.06.2018р. близько 12 години, до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Дніпро, вул. Чернишевського, 23 в приміщенні Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в кабінеті прокурора Вишневецького Р.О. невідомий чоловік вчинює хуліганські дії. Прибувши до службового кабінету першого заступника керівника місцевої прокуратури було встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії, а саме кинув на підлогу службовий монітор. Після чого він намагався покинути приміщення місцевої прокуратури, на неодноразову вимогу працівника поліції не реагував, на запрошення до Соборного ВП ДВП останній відмовився, після чого намагався покинути приміщення місцевої прокуратури, при бесіді з гр. ОСОБА_1 звучала нецензурна лайка.

З довідки начальника ЧЧ Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області вбачається, що дійсно 12.06.2018р. о 12-15 надійшов виклик по спецлінії 102 про те що невідома особа кидається на прокурора і на місце виїхала СОГ у складі ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які прибули на місце 12.06.2018р. о 12-30.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він являється оперуповноваженим Соборного ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області і 12.06.2018р. знаходився на чергуванні. Приблизно о 12-15 надійшло повідомлення про погрози прокурору, після чого він в складі групи близько 12-30 годин прибули до прокуратури, зайшли в кабінет першого заступника прокурора Вишневецького Р.О., де побачили ОСОБА_1, двох слідчих, першого заступника прокурора та ще одного прокурора. На підлозі лежав розбитий монітор, який зі слів прокурора розбив ОСОБА_1 Вони запропонували ОСОБА_1 проїхати до Соборного ВП, на що той відмовився, слідчий почав проводити огляд місця події, однак ОСОБА_1 сказав, що хоче піти. Слідчий попросив його залишитись, однак ОСОБА_1В, намагався піти і штовхнув поліцейського. Після чого свідок висунув вимогу залишатись на місці, однак ОСОБА_1 намагався цю вимогу не виконати. Вони попросили ОСОБА_1 заспокоїтись і він, заспокоївшись, залишився на місці.

З відеозапису подій, які мали місце в кабінеті першого заступника прокурора Вишневецького Р.О., наданому ОСОБА_1 і дослідженого в судовому засіданні вбачається, що СОГ в складі ОСОБА_7 та слідчого Єременко коли прибули до кабінету прокурора висунули вимогу ОСОБА_1 проїхати до Соборного ВП, на що останній заперечив та запропонував скласти протокол про його затримання. Працівники поліції декілька разів наполегливо пропонували ОСОБА_1 проїхати до Соборного ВП, однак останній повідомляв, що проїде однак лише в разі фіксації такого факту шляхом його затримання. При цьому ОСОБА_1 реально не намагався покинути кабінет прокурора, а лише запитував чи може він це зробити, на що отримував відмову. Через деякий час слідчий дав чітку вказвіку ОСОБА_1 вийти і почекати в приймальні, однак коли той почав виходити інший поліцейський дав вказівку залишатись на місці. ОСОБА_1 заперечив, вказавши, що йому була дана вказівка вийти, однак поліцейський повторив свою вимогу залишитись на місці і ОСОБА_1 залишився. При цьому з відео не вбачається, що ОСОБА_1 наполегливо та зухвало не виконував вказівки працівників поліції.

За встановленого, по справі № 201/6375/18, суд дійшов висновку, що відеозапис явно суперечить рапортам працівників поліції та показанням свідка ОСОБА_7 про злісну непокору ОСОБА_1 та враховуючи, що відеозапис більш точно відображає події, які мали місце суд вважає за необхідне саме запис прийняти за основний доказ обставин, які мали місце 12.06.2018р. о 12-25 в кабінеті першого заступника прокурора. В судовому засіданні з досліджених та описаних вище доказів встановлено, що ОСОБА_1 12.06.2018р. о 12-25 не відмовлявся виконувати вказівки працівників поліції, залишився на місці після повторної вимоги поліцейського не покидати приміщення, яка прозвучала фактично після вимоги іншого поліцейського покинути приміщення, при цьому ОСОБА_1 не поводився саме в той момент зухвало, що свідчить про відсутність злісної непокори законною розпорядженню поліцейського з боку ОСОБА_1 і, відповідно про відсутність складу правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП в його діях.

Отже, відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Право кожного на свободу та особисту недоторканність закріплено також і в чинних міжнародних договорах України. Згідно зі статтею 3 Загальної декларації прав людини 1948 року, пунктом 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, реченням першим пункту 1 статті 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути підданий свавільному арешту чи утриманню під вартою (речення друге пункту 1 статті 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року) .

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність є одним з визначальних та фундаментальних конституційних прав людини.

Відповідно до частини першої статті 64 Основного Закону України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з частиною другою статті 29 Основного Закону України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2003 року N 12-рп/2003 у справі про гарантії депутатської недоторканності зазначив, що стаття 29 Конституції України передбачає затримання, арешт і тримання під вартою як примусові заходи, що обмежують право на свободу та особисту недоторканність особи і можуть застосовуватись на підставах і в порядку, встановлених законом (абзац другий пункту 6 мотивувальної частини).

У Загальній декларації прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання (стаття 9); відповідно до Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не повинен бути позбавлений волі інакше, як на таких підставах і відповідно до такої процедури, які встановлені законом (пункт 1 статті 9); згідно з положеннями пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках як: законне ув'язнення особи після її засудження компетентним судом (підпункт а); законний арешт або затримання особи за невиконання законної вимоги суду або для забезпечення виконання будь-якого обов'язку, передбаченого законом (підпункт b); законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (підпункт c); затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою припровадження його до встановленого законом компетентного органу (підпункт d); законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічно хворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг (підпункт e); законний арешт або затримання особи, здійснені з метою запобігання її незаконному в'їзду в країну, чи особи, щодо якої вживаються заходи з метою депортації або екстрадиції (підпункт f).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (пункт 63 зазначеного рішення).

Отже, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2018р. по справі № 201/6375/18 встановлено факт відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків), яке інкримінувалось ОСОБА_1

Таким чином, суд дійшов висновку, що затримання старшим ДОП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 ОСОБА_1 у звязку із вчиненням останнім правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, є незаконним.

Таким чином, проаналізувавши та оцінивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти незаконного затримання ОСОБА_1, що зумовлює задоволення заяви ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», поданої в інтересах ОСОБА_1, судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 29 Конституції України, ст.ст. 260, 261, 262, 267 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах ОСОБА_1 щодо незаконного затримання 12 червня 2018 року старшим ДОП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, - задовольнити.

Визнати затримання ОСОБА_1 12 червня 2018 року о 14.00 год. старшим ДОП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 в кабінеті першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 по вулиці Чернишевського, 23 в м. Дніпрі та протокол АА № 094305 про адміністративне затримання за статтею 261 КУпАП ОСОБА_1, у звязку із вчиненням правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП незаконними.

Постанову може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.С. Федоріщев