Справа № 163/758/18
Провадження № 3/163/447/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФСУ матеріали справи за протоколом №2085/20500/18 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, підприємця, РНОКПП НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, слідуючи 23.04.2018 року з України в ОСОБА_3 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мітсубіші», номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року №148 норму 1200 доларів США загальною вартістю 31414,14 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена його поясненнями в суді та матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушника, службовою запискою.

В той же час дії ОСОБА_2 за ст. 472 МК України кваліфіковані зайво.

З досліджених доказів встановлено, що під час митного контролю порушник заявив про всю переміщувану валюту і предявив її до перерахунку, що дає підстави для висновку про усне декларування. Письмова митна декларація порушнику для заповнення не надавалась.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який на-брав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на такі положення міжнародного договору та вимоги ч.6 ст.366 МК України у випадку усного декларування товарів на смузі спрощеного митного контролю працівник митниці мав право вимагати письмову декларацію, що в даній справі не було зроблено.

Відтак системний аналіз ст.ст.257, 366, 472 МК України приводить до висновку, що за умови усного декларування переміщуваних товарів при проходженні митного контролю на «зеленому коридорі» і ненаданні можливості чи відсутності вимоги зі сторони працівника митного органу заповнити письмову декларацію немає підстав для кваліфікації дій особи додатково за ст.472 МК України, оскільки відсутні підстави для висновку як щодо факту недекларування товарів, так і щодо заявлення неточних чи недостовірних відомостей про них.

Отже, з огляду на доведеність перевищення порушником встановленої постановою НБУ норми вивезення валюти його дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України, а провадження за ст.472 МК України підлягає закриттю.

Враховуючи доведеність вини порушника, основне стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу.

Як встановлено в судовому засіданні, постійне місце проживання і зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_2 знаходиться на непідконтрольній Україні території Донецької області. Його майно, в тому числі, гаражі і вантажні транспортні засоби, повністю зруйновані, що підтверджено сертифікатом Запорізької торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини з фото-таблицями. Сам він має тимчасове місце проживання в Запорізькій області, а незаконність джерел походження переміщуваної ним валюти не встановлена.

Наведені обставини дають підстави вважати, що з огляду на практику Європейського Суду застосування конфіскації валюти, яка передбачена санкцією ст.471 МК України як додаткове стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке додаткове стягнення є непропорційним та не відповідає характеру вчиненого правопорушення, а також особі правопорушника, оскільки очевидно покладатиме на ОСОБА_2 індивідуальний надмірний тягар та буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі правопорушення та відповідальності.

З наведених підстав та мотивів вбачаються підстави не застосовувати до ОСОБА_2 конфіскацію понаднормової іноземної валюти.

З порушника підлягає стягненню судовий збір згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Влучену за даним протоколом валюту в сумі 1200(одна тисяча двісті) доларів США повернути ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 352(триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_4