Провадження № 3/243/2837/2018
Справа № 243/9377/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

ВСТАНОВИЛА:

27 вересня 2018 року в провадження Словянського міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, серія: БД № 157828 складеним відносно нього в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 23 вересня 2018 року, за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що 23 вересня 2018 року о 00 год. 25 хв. на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Вільної м. Словянськ Донецької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Omega д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного проступку не визнав, зазначивши, що був тверезим та від проходження огляду на стан спяніння не відмовлявся. Протокол про адміністративне правопорушення відносно нього був складений неправомірно, оскільки права особи яка притягується до адміністративної відповідальності йому поліцейськими розяснені не були, та його заперечення до уваги не прийняті.

Інспектор роти № 3 БПП в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що дійсно складав протокол по ч.1 ст. 130 КУпАП, показав, що пояснив права ОСОБА_6, пояснив наслідки відмови від проходження огляду на стан спяніння, також пояснив, що автомобіль під час проведення огляду залишається під наглядом іншого патруля. Дійсно ОСОБА_1 хоч і сперечався з ним з приводу порушення ПДД, однак вів себе адекватно, ввічливо, спокійно доводив свою позицію.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив показання ОСОБА_5 також пояснив,Ю що він приїхав на допомогу іншому екіпажеві, і за проханням ОСОБА_5 допоміг відібрати пояснення у понятого. Він самостійно заповнив печатну форму пояснень, а понятий лише розписався.

Свідок ОСОБА_6, пояснив, що він є братом ОСОБА_1, вони їхали разом в машині, брат був за кермом. Зупинили працівники поліції щодо порушення проїзду на жовтий сигнал світлофора, брат почав доводити свою правоту, але через деякий час погодився. Після складання протоколу, поліцейський раптово заявив, що у брата підозрілий вигляд, обличчя начебто не такого кольору, і є необхідність пройти перевірку на стан спяніння. На що брат повідомив, що його зупинили зовсім по іншій причині. Прямо він не відмовлявся їхати, намагався зрозуміти, з яких підстав йому пропонують пройти огляд на стан спяніння.

Заслухавши учасників судового засідання, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

В судовому засіданні встановлено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, серія: БД № 157828, складеним уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, 23 вересня 2018 року о 00 год. 25 хв. на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Вільної м. Словянськ Донецької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Omega д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія ОСОБА_1 було тимчасово вилучено.

Згідно із доданими до протоколу про адміністративне правопорушення письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 23 вересня 2018 року, останні показали, що 23 вересня 2018 року, приблизно о 01 год. 20 хв. в їх присутності водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку (а.с. 6,7).

Згідно із розпискою ОСОБА_1 складеною ним 23 вересня 2018 року, він залишив автомобіль НОМЕР_2 на місці запинки, та зобовязався не керувати ним (а.с. 5).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до статті 252 КУпАП, за якою орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні, як доказ вчинення правопорушення, був досліджений відеозапис з камер поліцейських закріплених на форменому одязі № КАМС рА00008 та № 00051. З відеозапису видно лише, що 23 вересня 2018 року близько 00 год. 25 хв. водієві ОСОБА_1 інспектором поліції ОСОБА_5 зачитується вголос складений протокол про адміністративне правопорушення серія: БД № 157828, та розяснено, що причиною його зупинки став проїзд на жовтий сигнал світлофору, що дало йому підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в ставні алкогольного спяніння. Фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки чи в медичному закладі відеозапис не містить, як не містить і того щоб ОСОБА_1 були розяснені його права як особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, як видно із відеозапису, поліцейський та ОСОБА_1 певний час сперечалися, і ОСОБА_1 намагався доказати свою невинуватість у порушенні ПДД, потім він погодився з тим, що дійсно міг проїхати на жовтий сигнал світлофора. Після чого щодо нього була складена постанова. Весь цей час у патрульного не виникало жодних сумнівів щодо стану ОСОБА_1, і потім він став казати, що йому здається, що ОСОБА_1 все ж такі в стані алкогольного спяніння, оскільки у останнього колір обличчя незвичний.

Відповідно до ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

3. Ознаками алкогольного спяніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим, як видно із представленого відеозапису та вказана обставина підтверджується показаннями свідків у судовому засіданні, питання про проходження огляду на стан спяніння виникло лише після значного проміжку часу, за який водій намагався довести що не порушував ПДР, після чого все ж такі погодився з інспектором, потім пройшов ще час, коли була складена постанова щодо нього, і лише після цього, поліцейський вирішив, що є необхідність у перевірці ОСОБА_1 на стан спяніння.

На думку суду, з врахуванням того, що ознаки спяніння, перелічені в інструкції є явними, очевидними, то в ситуації, яка склалася, підозра поліцейського щодо ознак спяніння у ОСОБА_1 була сумнівною і мала ознаки упередженості, оскільки лише після години спілкування, у нього раптом закралася підозра щодо стану порушника.

При цьому із змісту протоколу видно, що ознаки спяніння у ОСОБА_1 були явними: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що:

відеозапис містить численні порушення щодо складання протоколу про адмінправопорушення(права порушнику не розяснені, наслідки відмови від проходження огляду на стан спяніння також, будь-яких явних ознак спяніння у ОСОБА_1, передбачених інструкцією, на відео не спостерігається);

пояснення у понятих відібрані з порушеннями, оскільки в судовому засіданні встановлено, що фактично поняті навіть не заповнювали роздруковану форму пояснень, а лише її підписали;

зміст ознак спяніння порушника, зазначений у протоколі не відповідає відеозапису та обстановці, яку він передає.

Дійсно за змістом ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан спяніння тягне за собою адмінвідповідальність, разом з тим, сама пропозиція проходження такого огляду повинна бути обґрунтованою та відповідати вимогам ч.2 Інструкції, тобто поліцейським не може бути зупинена будь-яка людина з метою перевірки на стан спяніння, а лише та, яка має конкретні та очевидні ознаки такого спяніння, втім як видно із відеозапису таких ознак у порушника не було, та поліцейський їх навіть не констатував, разом з тим поліцейським вони були зафіксовані в протоколі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що обставини, вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 наведені в протоколі, серія: БД № 157828, складеному відносно нього 23 вересня 2018 рокуза ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п.1, ст. 284 ч.1 п. 3 КУпАП у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 247 п.1, ст.284 ч.1 п.3, ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- провадженням закрити, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до суду Донецького апеляційного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8