Справа № 404/2609/18
Номер провадження 3/404/1149/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, українця, громадянина України, працюючого різноробочим у ДНЗ, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «в», м. Кропивницький,

- про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення 20.04.2018 року о 11-40 год., ОСОБА_1 вчинив сварку з матірю, перебуваючи в себе вдома по вул. Делегатська, 50 «в» в м. Кропивницький, в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, без погрози фізичної розправи, чим вчинив психологічне насильство в сімї, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 20.04.2018 року біля 11-40 год., відбулась сварка в результаті якої він нецензурно висловлювався в бік своєї матері, проте категорично заперечив, що в результаті такої сварки вона зазнала будь-якої моральної шкоди. Вказував, що будинок в якому відбулись наведені в протоколі події належить його матері ОСОБА_2 та разом з ними проживає її співмешканець ОСОБА_3 Останній зловживає спиртними напоями, в звязку з чим у нього з матірю не припиняються сварки, із-за чого мати регулярно викликає наряди поліції.

За кілька днів до події, що є предметом розгляду, мати з вітчимом звинуватили його у зникненні доларів. Три дні його звинувачували у цьому, принижували, проте співмешканець матері знайшов долари, які переховав перебуваючи у нетверезому стані. 21.04.2018 року вже перебуваючи вдома, не витримавши нового морального тиску на нього, пішов з дому, випив горілки та повернувшись висказав все, що «накипіло на душі», вживаючи при цьому нецензурну лексику. Після такого зриву, шкодуючи про вчинене, та оскільки, дійсно сам почав зловживати алкогольними напоями із-за нервової обстановки вдома пройшов з 05.05.2018 року курс реабілітації у наркологічному диспансері. Наразі, матір подала позов про примусове виселення співмешканця із будинку. Вважає, що після його виселення вдома почнеться мир та злагода.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілій особі, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї. З наведеного убачається, що обєктивна сторона правопорушення передбачає наявність обовязкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілої.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сімї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сімї це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, встановлено, що 20.04.2018 року о 11-40 год., ОСОБА_1 вчинив сварку з матірю, перебуваючи в себе вдома по вул. Дагестанська, 50 «в» в м. Кропивницький, в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, без погрози фізичної розправи, чим вчинив психологічне насильство в сімї,

Проте, як ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що його висловлення в бік матері нецензурною лайкою були спровоковані триденним необґрунтованим психологічним тиском на ОСОБА_1 через пропажу грошей співмешканця матері, які останній перебуваючи в стані алкогольного спяніння заховав, забувши місце схованки. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що під час сварка його матір не зазнала ні психологічного, на фізичного насилля.

За таких підстав, надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров'ю.

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4