АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/2893/18 Суддя суду 1 інстанції: Семиряд І.В.
Провадження № 33/790/696/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, 1980 року народження, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 342, 50 грн.

Судом зазначено, що 22.02.2018 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Porsche Cayenne», державний номер НОМЕР_1 по вул. Римарській, в районі будинку № 5 в м. Харкові з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КупАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову районного суду скасувати, посилаючись на її незаконність, вказує, що судом не встановлені усі обставини по справі, а висновки, які зробив суд не відповідають дійсним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав порушення матеріального і процесуального права, крім того судом невірно з'ясовано фактичні обставини справи.

Разом з тим ОСОБА_2 просить поновити йому строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки в судовому засіданні участі не приймав., а копію постанови отримав 11 червня 2018 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 участі не приймав.

В матеріалах справі містяться данні щодо направлення судових повісток на адресу ОСОБА_2, проте на (а.с. 18-21) знаходяться конверти з повістками, які повернуті з відміткою «за закінчення терміну зберігання», що не свідчить про належне повідомлення ОСОБА_2 про дату та час судового засідання.

Таким чином судом першої інстанції не виконано вимоги п.2,3 ст.278 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливост іособисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Так, суд першої інстанції визнаючи винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення та на пояснення свідків.

В протоколі (а.с.1) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Також, крім пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 3-4), про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, інших об'єктивних підтверджень цього матеріали справи не містять.

Проте, в протоколі і поясненях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не сформульовано, яким же чином конкретно пропонувалось ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння матеріали справи не містять.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я».

З матеріалів, наявних у справі, не зрозуміло від якого саме огляду відмовився ОСОБА_2 та взагалі чи було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу або у закладі охорони здоров'я у порядку передбаченому ст.266 КУпАП.

Цей факт викликає сумніви у апеляційної інстанції щодо додержання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП при проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння.

Також апеляційний суд акцентує увагу на той факт, що чинний КУпАП передбачає «пояснення», а не «показання» свідків, як і не передбачає попередження про кримінальну відповідальність за неправдиві пояснення чи за відмову від дачі пояснень.

ОСОБА_5 згідно постанови суду першої інстанції є потерпілою особою в іншій адміністративній справі, а тому може бути зацікавленою особою по даній справі.

Також апеляційний суд акцентує увагу на той факт, що чинний КУпАП не передбачає таку процесуальну дію як показання свідків та попередження про кримінальну відповідальність за неправдиві пояснення чи за відмову від дачі пояснень.

Між тим, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Таким чином судом першої інстанції допущено неповноту та однобічність при розгляді справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції від 10 травня 2018 року підлягає безумовному скасуванню.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість водія ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП,

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання ОСОБА_2, поновивши йому процесуальний строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку зі збігом строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко