Провадження №: 3/752/5220/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2018 року

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює ПП «Лісон», адреса проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02.06.2018 року о 01 години 50 хвилин керував транспортним засобом «Хонда» без номерного знака в м. Києві по вул. Деміївська, 53 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме почервоніння обличчя, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, надав суду письмові пояснення, відповідно до яких наголошує на тому, що мопедом на момент приїзду поліції не керував, свідків, які бачили як він керував мопедом він не бачив, тому проходити огляд відмовився.

Захисник ОСОБА_2 просив закрити справу, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом.

Вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 а його захисника, пояснення свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, відео з нагрудних камер поліції, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується наявними у суду доказами.

Так, згідно даних з відео нагрудної камери поліції вбачається, що після приїзду поліції, ОСОБА_1 та його товариш не заперечували факт керування транспортними засобами та факт вживання алкогольних напоїв, крім того, ОСОБА_1 намагався поїхати з місця пригоди на мопеді, а після того як поліція заборонила це зробити, останній намагався вирішити питання на місці з працівниками поліції. Пояснення ОСОБА_1 на відео з камері вказують на те, що він приїхав на місце оформлення пригоди на мопеді і перед цим вжив алкоголь у незначній кількості, проте права йому дуже потрібні для роботи. В подальшому після приїзду патруля для проведення огляду вказаних водіїв за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування транспортним засобом, на що поліція повідомила, що вказаний факт підтверджено свідками, які на даний момент вже відсутні на місці, та самим ОСОБА_1 під час попереднього спілкування з ним. В подальшому товариш ОСОБА_1, ОСОБА_4, який не заперечував факт керування мопедами, пройшов тест на приладі «Драгер», який виявив у нього алкоголь, у зв'язку з чим останній був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладення відповідно стягнення. ОСОБА_1, в свою чергу, в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Слід вказати, що в суді ОСОБА_1 також надавав суперечливі пояснення, вказавши спершу, що мопед не його, за його кермом він не перебував, на місце прийшов пішки. Проте після перегляду відео змінив свої пояснення, вказавши, що мопед дійсно його, користується ним рідко, на місце приїхав на вказаному транспортному засобі та пив каву з друзями, після чого приїхала поліція.

Вказане у своїй сукупності свідчить про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1, крім вказаних даних відео, підтверджується і поясненнями свідків, які констатували факт відмови останнього від проходження медичного огляду, та свідків, які підтвердили факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без номерних знаків.

Так, свідок ОСОБА_3 в суді пояснила, що працює в громадській організації «Варта Голосієво», яка здійснює як самостійно, так і разом з поліцією патрулювання району з метою забезпечення порядку та спокою у Голосіївському районі м. Києва. Обставини даної конкретної події майже не пам'ятає, оскільки пройшло більше двох місяців, і ситуації трапляються у охорони часто. Свідок вказала, що раніше ОСОБА_1 не знала, підстав оговорювати його у неї немає. Свої пояснення, надані поліції, підтвердила в повному обсязі, оскільки ніколи не ставить підпис під неправдивою інформацією. Співпраця з поліцією направлена виключно на підтримання порядку і не має на меті притягнення до відповідальності не винних осіб.

Інший свідок ОСОБА_5 до суду не з'явився, у зв'язку із зайнятістю по роботі за межами м. Києва. Враховуючи те, що ОСОБА_1 неодноразово клопотав перед судом про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим спливають строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, суд вирішив за недоцільне повторно викликати свідка ОСОБА_5, оскільки, на думку суду, у справі є достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, зокрема, те, що ОСОБА_1 працює, раніше адміністративному стягненню не піддавався, має малолітню дитину, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, та вважає необхідним накласти на нього стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя : Бондаренко Г.В.