Справа № 489/1868/18 05.06.2018 05.06.2018
Номер провадження: 33/784/254/18
Провадження №33/784/254/18 Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючій у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.

за участі:

секретаря ОСОБА_3,

без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 травня 2018 року, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 травня 2018 р, 01 квітня 2018 р. о 21 годині 55 хвилин в місті Миколаєві по вул. Адмірала Макарова, 43 водій ОСОБА_4 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) керував транспортним засобом Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1., йому запропоновано пройти огляд із застосуванням приладу Драгер та у медичному закладі. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова не відповідає вимогам закону.

Апеляційна скарга мотивована тим, що викликів у судове засідання він не отримував, а тому був позбавлений права надавати пояснення, докази, заявляти клопотання та користуватися юридичною допомогою. Крім того, вважає, що не скоював адміністративне порушення, оскільки 01 квітня 2018 р. не керував транспортним засобом, а знаходився на місці водія в автомобілі, який належить іншій особі, оскільки здійснював налаштування автомагнітоли, і саме тому відмовився від проходження огляду на стан спяніння та запропонував дочекатися водія, в чому йому було відмовлено. До того ж судом не враховане, що на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_5

На виклик в судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_4 не зявився, повідомлявся належним чином (повістка надсилалася поштою), згідно відомостям з реєстру поштових відправлень Укрпошти поштове відправлення суду не вручено ОСОБА_4 (невдала спроба вручення).

Таким чином, будучи обізнаним про наявність на розгляді апеляційного суду даної справи, ОСОБА_4 повідомлявся апеляційним судом про розгляд справи в установленому порядку, про причини неявки суду не повідомив, а тому його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

В силу положень ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом направлялось на адресу ОСОБА_4 повідомлення (рекомендоване) про розгляд справи (а.с.6), але присутнім в судовому засіданні він не був, через що апеляційний суд вважає за необхідне перевірити його доводи щодо підтвердження викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення шляхом дослідження, в тому числі нових доказів, а саме витребуваного апеляційним судом відеозапису з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

В силу п. 2.5 Правил дорожнього руху, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу(ст. 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозапис з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2018 р., водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова, у звязку із чим поліцейським було запропоновано пройти медичний огляд, але від проходження огляду на стан спяніння він відмовився у присутності двох свідків.

Даний протокол підписаний ОСОБА_4 та двома свідками. Будь-яких пояснень, зауважень та застережень щодо викладених в протоколі обставин, зокрема стосовно того, що він не керував транспортним засобом, ОСОБА_4 не зробив.

Такі обставини підтверджуються поясненнями свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 2, 3).

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, дослідженого в апеляційному суді, вбачається, що автомобіль марки Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1., за кермом якого перебував ОСОБА_4, зупинився на вул. Адмірала Макарова, 23 в м. Миколаєві (поблизу кафе «Макдональдс») 01 квітня 2018 р. о 21 годині 55 хвилині у забороненому місці, у звязку з чим до автомобілю підійшов патруль поліцейських.

При цьому ОСОБА_4 перебував на водійському місці, поряд з ним на місці пасажира також перебував інший чоловік, але жоден з них не заперечував, що саме ОСОБА_4 керував вказаним автомобілем. Відсутні такі пояснення і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Про те, що саме ОСОБА_4 керував автомобілем свідчить і його поведінка, оскільки він перебував на місце водія, виходив з нього з автомобілю, а перебуваючи у салоні автомобілю, вільно поводився, відчиняючи відділення на «торпеді», при цьому в автомобілі працювали прибори, були увімкнені фари, ОСОБА_4 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, пропонував поліцейським переставити автомобіль в інше місце та «вирішити питання на місці, по-хорошому», щоб не позбавили водійських прав, та пояснював, що підїхав і зупинився, щоб поїсти.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, які були присутні при його складанні, у відповідності до яких ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку, чим за складеним протоколом порушив п. 2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та узгоджується стосовно даних щодо суті адміністративного правопорушення та особи, яка його вчинила, з даними, які містяться у відеозаписі здійсненому працівником поліції.

На підставі наведеного твердження ОСОБА_8 щодо керування транспортним засобом іншою особою не відповідають дійсності, оскільки вони суперечать як обставинам, зафіксованим у протоколі про адміністративне порушення, так і обставинам, зафіксованим за допомогою відеозапису.

За такого доводи апелянта про те, що він не вчиняв адміністративне правопорушення спростовуються наведеними вище доказами.

З огляду на викладене є доведеним, що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

КУпАП не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, в силу ч. 2 ст. 33 КУпАП при скоєнні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до яких відноситься і правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4, будь-які обставини, в тому числі, що помякшують відповідальність не враховуються.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено судом відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такого безпідставними є доводи апелянта про те, що судом не враховані такі обставини, а саме перебування на утриманні ОСОБА_4 матері, яка є інвалідом ІІІ групи.

З урахуванням встановлених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 травня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна