Справа №592/4870/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 33/788/365/18 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/4870/18 за апеляційною скаргою захисника РУБАН О.О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 25 червня 2018 року, якою на

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4

захисника - адвоката Рубан О.О., -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - адвокат РУБАН О.О. просить скасувати постанову судді у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки суддею не враховані належним чином докази у справі, відсутність у працівників поліції підстав для зупинки ОСОБА_4, порушення поліцейськими процедури огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, використання приладу, сертифікат відповідності на який втратив чинність 27.03.2018. Крім того, суддею порушено право на захист, судове засідання проведене за відсутністю її та ОСОБА_4

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 25.06.2018 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_4 26.04.2018 о 23-15 год. керував транспортним засобом SUZUKI LETO 2 в м. Суми по вул. Верещагіна біля будинку № 25 з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його захисника Рубан О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч.1 ст.285 КУпАП), а згідно ч.2 ст.294 КУпАП вона може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що а ні ОСОБА_4, а ні його захисник ОСОБА_5 не були присутніми при розгляді справи та оголошенні суддею постанови, копію судового рішення ОСОБА_4 фактично отримав лише 07.07.2018 і після цього повідомив свого захисника, а тому, зважаючи на те, що захисник не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на цю постанову, то строк на апеляційне оскарження даного рішення судді підлягає поновленню, оскільки він був пропущений захисником Рубан О.О. з поважних (об'єктивних) причин.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.1, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством, а згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 443118 від 26.04.2018, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, об'єктивно підтверджується іншими доказами у справі, а саме:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно яких водій т.з. SUZUKI LETO - ОСОБА_4 у їх присутності продув прилад «Drager», який показав позитивний результат - 0,95 ‰, але з результатом не погодився. В категоричній формі їхати до медичного закладу відмовився;

- результатом спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820», який показав позитивну пробу на алкоголь - 0,95 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого після застосування до водія ОСОБА_4 спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820» вказаний прилад показав позитивну пробу на алкоголь - 0,95 ‰. ОСОБА_4 з результатом не погодився;

- відеозаписами з патрульного автомобіля поліцейських та нагрудних відеокамер поліцейських, згідно яких працівниками поліції зупинений т.з. SUZUKI LETO, без номерів, під керуванням ОСОБА_4, якому запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820», на що останній погодився. Після продуття вказаний прилад показав позитивну пробу на алкоголь - 0,95 ‰. З результатами приладу ОСОБА_4 не погодився, але їхати до закладу охорони здоров'я за пропозицією поліцейських також не забажав.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, а згідно ч.2 цієї статті обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями ОСОБА_4, який факт керування т.з. в стані алкогольного сп'яніння заперечив.

Зокрема, ОСОБА_4 пояснив, що напередодні випив пляшку пива, інших алкогольних напоїв не вживав, а тому перебувати в стані алкогольного сп'яніння він не міг.

Вказані показання ОСОБА_4 не можуть бути узяті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, ОСОБА_4 притягається до адміністративної відповідальності не за керування в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження огляду на такий стан, у відповідності до установленого законом порядку, а тому ці показання ОСОБА_4 повністю спростовуються наведеними вище та дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами і є недостовірними доказами захисту.

Твердження апеляційної скарги захисника про відсутність підстав для зупинки т.з. ОСОБА_4 є необґрунтованими, оскільки останній рухався т.з. SUZUKI LETO 2 без номерного знаку, що є порушенням п.2.9 «в» ПДР і відповідно підставою для зупинки цього транспортного засобу згідно п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію».

Не можна вважати обґрунтованими і доводи апеляційної скарги захисника щодо проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Alcotest Drager 6820», оскільки в даному випадку, як зазначалося, водій притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, а не за керування в стані алкогольного сп'яніння, тому результати приладу на правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 не впливають.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу порушення суддею право на захист не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки захисник заявляв клопотання про відкладення розгляду справи 17.05. та 29.05.2018 і суддя з метою забезпечення об'єктивності розгляду справи їх задовольнив.

Разом з тим, клопотання захисника від 25.06.2018 про відкладення судового засідання, подане у день судового розгляду, суддею суду першої інстанції задоволене не було і справа була розглянута у відсутність захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки в справі були розписки про належне сповіщення даних осіб, а участь (чи навпаки не участь) захисника у справах про адміністративні правопорушення не є обов'язковою.

Натомість законом встановлено окремі вимоги щодо участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч.1 ст.268 КУпАП), згідно якого справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності такої особи, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів даної справи вбачається, що самим ОСОБА_4 відповідного клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання з його обов'язковою участю до суду першої інстанції не надходило, а тому апеляційний суд, зважаючи на вказані обставини, погоджується з висновком судді суду першої інстанції про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_4, оскільки останній у передбачений законом спосіб був сповіщений про місце та час розгляду справи і від нього не надійшло обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи, що узгоджується з положенням ст.268 КУпАП.

Таким чином, враховуючи процесуальну поведінку сторони захисту та численні клопотання про відкладення судових засідань, усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції не були порушені процесуальні права та законні інтереси ОСОБА_4, в тому числі і його право на захист, оскільки розгляд справи відкладався достатню кількість разів за клопотаннями захисту, а наявні в матеріалах справи клопотання, в тому числі і про перебування захисника на лікуванні, жодної підтверджуючої медичної документації не містять.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у §1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р., «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати §1 ст.6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Слід зауважити, що необґрунтоване зволікання з боку суду першої інстанції у розгляді даної справи могло призвести до негативних наслідків у виді безпідставного закриття провадження у справі відносно ОСОБА_4 на підставі п.7 ст.247 КУпАП через закінчення на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі про адміністративне правопорушення (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством тощо) та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Протокол про адміністративне правопорушення розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку з іншими доказами, дослідженими в апеляційному суді, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику РУБАН О.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 25.06.2018.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 25 червня 2018 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника РУБАНА О.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.