Суддя 1-ої інстанції Матвєєва Ю.О.
Суддя доповідач - Куракова В.В.
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Куракова В.В., за участю ОСОБА_2., його захисника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4., який діє в інтересах ОСОБА_2., на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

ВСТАНОВИВ:

З постанови суду вбачається, що 23 травня 2018 року о 18.00 год. ОСОБА_2. керував автомобілем Volvo XC 90, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Макара Мазая, 8-а в Кальміуському районі м. Маріуполя з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка не відповідає обстановці). Від проведення огляду на визначення стану сп'яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alkotest» на місці зупинки транспортного засобу та від медичного огляду у закладі охорони здоров'я в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

На вказану постанову захисник ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2., подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що пояснення свідків не можуть вважатися допустимими, оскільки виконані на заздалегідь підготовлених бланках. Звертає увагу, що матеріали справи не містять направлення на проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння. Вказує, що співробітники поліції не пояснили ОСОБА_2. наслідків відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. Просить постанову скасувати, адміністративну справу закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2. та його захисника, які в повному обсязі підтримали доводи апеляційної скарги, вважаю, що слід скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2. і його захисник підтвердили факт відмови ОСОБА_2. від проходження медичного огляду, але вважали оскаржувану постанову незаконною.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2. у його вчиненні підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 062019 від 23.05.2018 р. (а.с. 3), в якому ОСОБА_2. власноруч написав пояснення, що відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння; поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 4, 5), підписи яких також наявні в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3); розпискою-зобов'язанням ОСОБА_2., в якій правопорушник зобов'язується не керувати транспортним засобом на протязі доби, (а.с. 6); рапортом поліцейського (а.с.7); постановою серії ЕАА № 413216 від 23.05.2018 р. (а.с. 8), якою на ОСОБА_2. було накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП; відеозаписом (а.с. 9).

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів по справі не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Як вбачається з матеріалів справи, вказаних вимог закону поліцейські дотрималися, таким чином жодних порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вчинено не було.

Під час апеляційного розгляду і ОСОБА_2., і його захисник підтвердили, що зі скаргами на дії працівників поліції ніхто не звертався, постанова про накладення на ОСОБА_2. адміністративного стягнення за ст. 122 ч. 3 КУпАП, яка була винесена поліцейськими в тому ж місті та час, не була оскаржена і на даний час є чинною. Таким чином, доводи про порушення з боку працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення нічим не підтверджені.

Відносно доводів апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд на стан алкогольного сп'яніння зазначаю наступне. Відповідно до п. 12 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2. відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, зазначивши у поясненнях в протоколі серії БД № 062019 від 23.05.2018 р., що від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння він відмовляється. Таким чином, підстав для оформлення направлення ОСОБА_2. на медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння не було, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості заздалегідь надрукованого тексту на бланках для пояснень свідків є необґрунтованими, оскільки спосіб виготовлення документу не тягне за собою недопустимість цього документу. Досліджуючи пояснення свідків в сукупності з іншими матеріалами справи слід визнати, що вони не викликають обґрунтованих сумнівів в їх достовірності, оскільки підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та зафіксовані на боді-камеру працівників поліції. Крім того, судом першої інстанції в судовому засіданні під час розгляду даної спарви було допитано одного зі свідків, який підтвердив факт відмови ОСОБА_2. від проходження медичного огляду в присутності двох свідків.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4., який діє в інтересах ОСОБА_2., залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 липня 2018 року відносно ОСОБА_2. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова