Справа № 461/1719/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/783/604/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.472 МК України та накладено стягнення - 39 017,25 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0858/20900/18 від 02.02.20 1 8 року, а саме: 2060 кг. печінки волової мороженої, яка знаходиться у паперових коробках в кількості 206 шт. вагою 10 кг. кожна, загальною вартістю 39 017,25 грн. - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС 7874,62 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації Украііни 352,40 грн. судового збору.

На вказану постанову 23 травня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження вищевказаної постанови.

Зазначає, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся у його відсутність через неналежне повідомлення. Про те, що справу розглянуто ОСОБА_2 дізнався у телефонному режимі 10 травня 2018 року. Відтак 11 травня 2018 року приїхав до м. Львів і наручно отримав копію оскаржуваної постанови. До 11 травня 2018 року копію постанови він не отримував, отже не мав можливості з нею ознайомитись і підготувати апеляційну скаргу на неї. Тому, апелянт вважає, що строк апеляційного оскарження ним був пропущений з поважних причин.

Вивчивши доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Оскаржувану постанову суд першої інстанції виніс 26 квітня 2018 року.

У матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2, про ознайомлення його стосовно розгляду справи о 09:00 год. 26 квітня 2018 року (а.с.26). Відтак ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_2 не зявився на судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про його час і місце, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець повязує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику копії цієї постанови.

Оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції 26 квітня 2018 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 23 травня 2018 року. Тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Сам факт неотримання копії оскаржуваної постанови поштою, не може вважатись поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки зумовленний не обєктивними причинами, а субєктивною поведінкою ОСОБА_2

На його письмову заяву від 11 травня 2018 року йому було одразу видано належним чином завірену копію постанови. У звязку із подачею ОСОБА_2 заяви про видачу копії постанови, така на поштову адресу йому не скеровувалась. Вбачається, що ОСОБА_2 мав можливість звернутися до суду і раніше, оскільки був належним чином повідомлений про розгляд судової справи, який відбувся 26 квітня 2018 року.

Крім цього, в силу приписів ст.2,4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, доводи апелянта у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження про незаконний розгляд цієї справи у його відсутності та неотримання ним копії постанови є безпідставні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так і у справі «Пелевін проти України», Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, ті мотиви, що ОСОБА_2 наводить у апеляційній скарзі у частині поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставними і голослівними, і не є поважною причиною пропуску цього строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України відмовити.

Апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1