125/1045/18 3/125/411/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року суддя Барського районного суду Вінницької області Єрмічова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ялтушків Барського району Вінницької області, зареєстрований АДРЕСА_1 проживаючий АДРЕСА_2 громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 травня 2018 року біля 22 години 23 хвилини по вулиці Польова в с. Терешки Барського району Вінницької області, керував транспортним засобом - мотоциклом марки "ИЖ Юпітер", державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився.

ОСОБА_1 надсилалися судові повістки за адресою місця проживання, яку останній повідомив працівникам поліції і, яка вказана у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: АДРЕСА_3 (а.с. 2), та за адресою місця реєстрації, яку ОСОБА_1 зазначив у своїх поясненнях до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: АДРЕСА_4 (а.с. 5).

Однак до суду повернулися конверти з рекомендованими поштовими повідомленнями з відмітками поштового відділення про причини невручення "адресат не проживає" (а.с. 9-11, 15-17).

Судом було вжито заходів щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про день, місце і час розгляду справи.

Оскільки інші відомості щодо місця проживання чи перебування ОСОБА_1 у суду відсутні, тому відповідальність за ненадання цих відомостей несе особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд розцінює таку поведінку вказаної особи як спробу уникнути відповідальності, а тому дійшов висновку, що останній в такий спосіб свідомо ухилився від участі у розгляді справи в суді.

З урахуванням зазначеного вище, ОСОБА_1 вважається належно повідомлений про час і місце судового розгляду.

За підстав, зазначених вище, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ураховує положення п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", де зазначено про те, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 (z0055-95 від 24 лютого 1995 року). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 366940 від 16 травня 2018 року в якому міститься запис ОСОБА_1 про те, що останній кається у вчиненому (а.с. 2);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складено КУ "Барська центральна районна лікарня" Вінницької області о 23 год. 05 хв. від 16 травня 2018 року (а.с. 4), відповідно до якого концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 складала 1,37 % проміле. Даний висновок підписаний ОСОБА_1 (а.с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що 15 травня 2018 року він керував своїм мотоциклом у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 5).

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 обґрунтовано притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився без поважних причин, не розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, тому обставини, які пом'якшують його відповідальність, відсутні.

Крім того, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_1 був небезпечним для інших учасників дорожнього руху та пішоходів. Ця обставина істотно підвищує суспільну небезпеку вчиненого адміністративного правопорушення.

За таких підстав ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 гривень.

Керуючись ч. 1 ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 284 КпАП України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя