Справа № 496/1775/18
Провадження № 3/496/934/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Трушиної О.І.

за участю секретаря Горищенко К.І.

прокурорів Росінського О.В., Бучко О.О.

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , працюючої лікарем загальної практики-сімейним лікарем 8 територіального вузлу урядового зв`язку та захисту інформації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Біляївським РВ ГУ ДМС України в Одеській області 24.06.2016 року,

за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.06.2017 року порушила ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за наступних обставин.
01.01.2016 року ОСОБА_1 призначена на посаду сімейного лікаря - лікаря загальної практики 8 (восьмого) територіального вузлу урядового зв`язку та захисту інформації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
В той же час, у Військовій академії м. Одеси на посаді командира взводу охорони роти матеріально-технічного забезпечення проходить військову службу лейтенант ОСОБА_2 , згідно витягу з наказу № 197 від 29.08.2016 року, який є сином ОСОБА_1
17.06.2017 року о 8.30 год. командиром роти матеріально-технічного забезпечення старшим лейтенантом ОСОБА_3 під час шикування у Військовій академії м. Одеси виявлено відсутність на військовій службі військовослужбовця ОСОБА_2 , який на військову службу не прибув, про підстави свого не прибуття не повідомив, в ході проведення розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_2 перебуває вдома та через годину зобов`язується прибути до Військової академії м. Одеси і приступити до виконання своїх обов`язків військової служби. Проте, у зазначений строк на військову службу ОСОБА_2 до Військової академії м. Одеси не прибув та до виконання обов`язків військової служби не приступив, у зв`язку з чим в діях військовослужбовця ОСОБА_2 командуванням Військової академії вбачалися ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби в умовах особливого періоду.
Однак, ОСОБА_1 , розуміючи негативні наслідки, які могли настати для її сина ОСОБА_2 за фактом нез`явлення останнього на військову службу, протиправність свого рішення та правові наслідки його прийняття, усвідомлюючи та бажаючи їх настання, в умовах реального конфлікту інтересів, прийняла рішення і видала офіційний документ - довідку № 152/1 для ОСОБА_2 в тому, що він потребує звільнення від обов`язків військової служби строком на три доби, завіривши останню своєю печаткою.
Відповідно до наказу № 161 від 29.02.2016 року визначено порядок видачі закладами охорони здоров`я Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України документів, що є підставою для звільнення від виконання службових обов`язків військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Так, документом, що засвідчує тимчасову непрацездатність військовослужбовця Держспецзв`язку, є довідка про тимчасову непрацездатність військовослужбовця Держспецзв`язку (далі - довідка про тимчасову непрацездатність), що є підставою для звільнення військовослужбовців Держспецзв`язку від виконання службових обов`язків через тимчасову непрацездатність, довідка про тимчасову непрацездатність видається лікарями (фельдшерами) закладів охорони здоров`я Держспецзв`язку, в яких військовослужбовці Держспецзв`язку перебувають на медичному обслуговуванні, при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатної особи. Довідка про тимчасову непрацездатність засвідчується підписом (підписами) лікаря (лікарів) чи фельдшера, завіряється печатками лікаря (лікарів) і закладу охорони здоров`я Держспецзв`язку та реєструється в журналі реєстрації довідок про тимчасову непрацездатності.
Згідно п. 7 ст. 12 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» у разі виникнення конфлікту інтересів під час виконання службових повноважень військовослужбовець, державний службовець чи інший працівник Державної служби спеціального зв`язку та мету інформації України зобов`язаний негайно доповісти про це своєму безпосередньому начальникові. Безпосередній начальник такої особи зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, шляхом доручення виконання відповідного службового завдання іншій посадовій особі.
Таким чином, на підставі п.«г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені, зокрема, у п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - будь-який майновий чи не майновій інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного корупційного правопорушення не визнала і пояснила, що вказана довідка не є підставою для звільнення від виконання службових обов`язків. Вони лише рекомендує звільнити військовослужбовця ОСОБА_2 від службових обов`язків. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а тому просила провадження по справі закрити.
Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7КУпАП підтверджується:
- довідкою від 17.06.2017 року;
- актом службового розслідування Військової академії від 04.08.2017 року;
- свідоцтвом про народження ОСОБА_2 ;
- відповіддю 8 територіального вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 24.04.2018 року № 58/04-548;
- строковим трудовим договором з працівником від 26.12.2017 року;
- листом - відповіддю № 58/01-691 від 01.08.2017 року 8 територіального вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 24.04.2018 року № 58/04-548;
- витягом з наказу від 28.12.2015 року № 246-ос;
- витягом з наказу начальника Військової академії № 197 від 29.08.2016 року;
- витягом з наказу Міністрерства Оборони України по особовому складу № 725 від 05.08.2016 року;
- поясненнями ОСОБА_1 .
Таким чином, ОСОБА_1 будучи посадовою особою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, допустила порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила корупційне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Враховуючи викладене, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, тобто прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майнове положення, обставини що пом`якшують відповідальність та обставини, що обтяжують відповідальність.
Враховуючи вищевикладене та вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що воно має бути визначене у виді штрафу згідно мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 172-7КУпАП.
Керуючись ст. ч. 2 ст.172-7, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції»,
П О С Т А Н О В И В:
Громадянку ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, до Апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.І. Трушина

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2018 року.