Справа № 489/4268/18 28.08.2018 28.08.2018 28.08.2018
Номер провадження: 33/784/389/18
Судова справа № 489/4268/18 Головуючий суду першої інстанції Крутій Ю.П.
Провадження № 33/784/389/18 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Царюк Л.М., при секретарі судового засідання - Богуславській О.М.,

за участю захисника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2018 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік.

Згідно до встановлених обставин 23 червня 2018 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки КІА модель Ceed реєстраційний № НОМЕР_1 в районі пр. Центрального № 141 в м. Миколаєві, став учасником дорожньо-транспортної пригоди. Під час спілкування з поліцейським, у ОСОБА_4 були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, почервоніння очей. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає постанову суду першої інстанції такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, у зв'язку з чим просив скасувати постанову та закрити провадження у справі. В мотивування своєї апеляційної скарги посилався на те, що районний суд не дослідив обставин, за яких цей протокол було складено, зокрема, що складанню протоколу перебувала дорожньо-транспортна пригода внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5, який допустив зіткнення з його автомобілем. Причиною його збудженого стану були обставини ДТП, оскільки такі обставини негативно впливають на емоційний стан людини. Крім того, заявник звертає увагу, що поліцейський зазначив в протоколі про стан наркотичного сп'яніння, тоді як запропонував пройти огляд із застосуванням технічного засобу «Драгер», який виявляє стан алкогольного сп'яніння. Ці обставини підтвердили й свідки. З огляду на це він відмовився від проходження такого тесту. Також в постанові суду зазначено, що він не заперечував фактів, викладених в протоколі, хоча в судовому засіданні він заперечував ці факти. Після оформлення всіх документів, він самостійно звернувся до медичного закладу, де за результатами огляду в його організмі відсутні сліди наркотичних засобів та алкоголю. Проте, місцевий суд відмовив в долученні цих документів до матеріалів справи.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши надані докази, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1.1. Загальних положень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (з відповідними змінами) (надалі- ПДР), ці правила відповідно до закону «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Виконання учасниками дорожнього руху приписів зазначених Правил дорожнього руху є запорукою безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту.

Одним із обов'язків водія механічного транспортного засобу, визначеного п. 2.5. ПДР, є обов'язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок та процедуру проведення огляду водія на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема, визначено приписами ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 грудня 2008 року № 1103 ( з подальшими змінами) (надалі- Порядок), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1454/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27958 (надалі - Інструкція).

Отже вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Відповідно Загальних положень Інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками, перелік яких наведено у п. 3, 4 Загальних положень.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Також у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Судом першої інстанції встановлено, що 23 червня 2018 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки КІА модель Ceed став учасником дорожньо-транспортної пригоди. Під час спілкування з поліцейським, у ОСОБА_4 були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків.

Ці обставини підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, складеним поліцейським 23 червня 2018 року о 21 год. 17 хв., зі змісту якого вбачається, що в той день о 17 год. 45 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу, за кермом якого був ОСОБА_4 У поліцейського виникли підстави вважати, що останній перебуває у стані наркотичного сп'яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків ОСОБА_4 відмовився.

З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали поліцейському як свідки при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_4, вбачається, що в їх присутності вказаний водій відмовився від пропозиції поліцейського щодо проходження огляду на стан сп'яніння як із застосуванням аналізатора «Драгер», так і у медичній установі, внаслідок чого поліцейський склав протокол, який після ознайомлення водій відмовився підписувати.

Отже, надані та досліджені докази підтверджують факт необґрунтованої відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп'яніння та у сукупності свідчать про наявність в діях водія умислу щодо відмови від проходження такого огляду, а тому є порушенням вимог п. 2.5 ПДР і не ставлять під сумнів висновок суду про доведеність вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що відмова від огляду на стан сп'яніння викликана тим, що поліцейський огляд на стан наркотичного сп'яніння запропонував пройти на технічному засобі «Драгер», який виявляє тільки стан алкогольного сп'яніння не можуть бути взяті до уваги з огляду на таке.

По-перше, поліцейський у даному випадку дотримувався вимог ст. 266 КУпАП щодо процедури проходження огляду на стан сп'яніння; по-друге, деякі моделі аналізатору «Драгер» призначені для виявлення наркотичних та психотропних речовин та проводять аналіз на предмет виявлення шести найбільш розповсюджених типів наркотичних засобів; по-третє, з показів свідків вбачається, що ОСОБА_4 відмовився і від походження огляду на стан сп'яніння як з використанням «Драгера», так і в медичному закладі. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення ОСОБА_4 на місці ДТП про причини відмови від проходження огляду за допомогою технічного засобу запропонованого поліцейським.

Твердження заявника про не дослідження районним судом обставин ДТП, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці обставини не охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проходження ОСОБА_4 в той же день о 23 год 15 хв., тобто більш як через дві години після ДТП, яка мало місце о 17 год. 40 хв., медичного огляду в лікарні, за висновками якого він є тверезим, правильно не взяті районним судом до уваги з огляду на те, що такий висновок не має правового значення при притягненні особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння. Крім того, проведення огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я передбачає дотримання певної процедури, яка виписана в процесуальних нормах ст. 266 КУпАП та в Інструкції. Проведення зазначеного огляду з порушенням вимог цих норм закону робить його недійсним. Наданий ОСОБА_4 висновок медичного закладу з приводу його огляду на стан сп'яніння не відповідає процедурі проведення такого огляду, визначеної ст. 266 КУпАП. Крім того, такий огляд проведено більш ніж через п'ять годин після ДТП, що робить висновки медичного огляду недостовірними.

З урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про порушення ОСОБА_4 п. 2.5 ПДР та доведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови та закриття провадження у справі з підстав, визначених ст. 247 КУпАП, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 вича залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Л.М. Царюк