Провадження № 33/824/1247/18 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водіїв ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Пекара В.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого охоронцем в УМТІ «Компані», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 20.07.2018 року о 19 годині 00 хвилин, на просп. Броварському, 95, в м. Києві, керуючи ТЗ «Mercedes-Benz 111 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з ТЗ «SUZUKI Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_1, та по інерції ТЗ «Mercedes-Benz 111 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 відкинуло, в результаті чого відбулось зіткнення з ТЗ «ВАЗ 2115» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження цих ТЗ, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п. п. 2.3 б, 10.1 ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн.; стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Пекар В.М. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати та провадження по справі закрити. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим, вона є незаконною і необґрунтованою й підлягає скасуванню. Апелянт вказує, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на такі докази як протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, пояснення надані в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_2 та фотознімки з місця ДТП. Адвокат зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ньому наявні виправлення, однак відсутні відомості про свідків та потерпілих та їх особисті дані (прізвища та адреси), хоча на місці події вони були присутні. На думку захисника, вказане свідчить про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП та недопустимість його як доказу. Окрім того, на думку апелянта схема ДТП оформлена з порушенням вимог, зокрема, там не зазначено сліди гальмівного шляху коліс транспортних засобів, їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, довжини від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів, довжина слідів на ділянках з різним покриттям та вид погоди. Окрім того, в поясненнях під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в своїх поясненнях ОСОБА_2 вказала, що саме вона скоїла зіткнення, однак дуд першої інстанції вказане не врахував і прийшов до протилежних висновків. Адвокат зазначає, що виходячи з пояснень ОСОБА_7, вона рухалась в крайній лівій смузі, чим у вказаній дорожній обставонці порушила вимоги п. 11.2 ПДР та 13.1, тобто, вона не дотрималася правил ПДР та не врахувала дорожню обстановку, чим спричинила ДТП.

Заслухавши думку ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4, які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог чинного законодавства було дотримано.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.07.2018 року серії БД № 188353, 20.07.2018 року о 19 годині 00 хвилин, в м. Києві по Броварському проспекту, 95, водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 111 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом SUZUKI Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_1, водій - ОСОБА_2, та по інерції транспортний засіб «Mercedes-Benz 111 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 відкинуло, і в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2115 НОМЕР_2. В результаті зіткнення три автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками / а. с. 1/.

Зазначений протокол щодо ОСОБА_3 було складено за порушення ним п. 2.3 б) та 10.1 ПДР України.

Пунктом 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР) визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 10.1 ПДР передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Враховуючи схему місця ДТП /а.с.2/, локалізацію пошкоджень транспортних засобів, а саме, що у автомобіля НОМЕР_3 пошкоджено капот, передній бампер, передні крила, передні фари, номерний знак; у автомобіля НОМЕР_4 пошкоджено праві бокові двері, ліва сторона кузова; в автомобіля НОМЕР_5 пошкоджено задній бампер та фаркоп /а.с. 2/ суд першої інстанції встановив обставини ДТП, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 порушень ПДР.

Зі схеми ДТП, положення автомобілів після зіткнення, їх механічних ушкоджень можна зробити висновок, що ОСОБА_3 не переконався в безпечності виїзду з другорядної дороги, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Вказане підтверджується й наданими фотографіями з місця ДТП /а. с. 38-43/.

Посилання апелянта на ту обставину, що суд першої інстанції прийшов до висновків про його винуватість на підставі недопустимих доказів, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

Щодо аргументу, наведеного в апеляційній скарзі про порушення ОСОБА_2 п.11.2 ПДР слід зазначити, що суд апеляційної інстанції не вправі давати оцінку її діям в межах розгляду адміністративної справи щодо ОСОБА_3, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо неї не складався.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ПекараВ.М. в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року щодо ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон