ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6331/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представника НАЗК Сірук А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої старшим юристом у ЮФ «Сі Ті Ар», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 212-15 КУпАП,

у с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 50-22/242 від 5 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 вчинила порушення встановленого порядку надання внеску на підтримку політичної партії, а саме: маючи податковий борг, 21 травня 2018 року надала грошовий внесок на користь політичної партії «Опозиційний блок» у вигляді «безповоротної фінансової допомоги» у сумі 50000 грн.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 212-15 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину свою не визнала та пояснила, що на момент надання грошового внеску їй не було відомо про наявність в неї податкового боргу. Будь-які податкові рішення-повідомлення (далі ППР) на її адресу органами ДФС України не направлялось. На її звернення до податкової Васильківського району їй було повідомлено, що ППР були сформовані, але не відправлені на адресу, у зв'язку з чим податковий борг було скасовано. У подальшому, коли все було оформлено належним чином, ОСОБА_2 сплатила податковий борг по земельному податку.

Представник НАЗК підтримала протокол та вважала, що є підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 2012-15 КУпАП, оскільки згідно листа ГУ ДФС у м. Києві № 06/42567/18 від 14 вересня 2018 року, станом на 21 травня 2018 року у платника податків ОСОБА_2 обліковувався податковий борг по земельному податку у сумі 131 грн. 51 коп.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши думку учасників, аналізуючи зібрані по справі докази, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП, не знайшла свого підтвердження в матеріалах справи, виходячи із наступного.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За статтею 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, у суді представник НАЗК пояснила, що одним з доказів, що підтверджує винуватість ОСОБА_2 за ст. 212-15 КУпАП, є зазначена інформація у листі ГУ ДФС у м. Києві № 06/42567/18 від 14 вересня 2018 року про наявність податкового боргу у останньої.

ОСОБА_2 у суді заперечувала свою вину, вказуючи, що ніяких податкових повідомлень-рішень по сплаті боргу у травні 2018 року не отримувала, податкових боргів не мала, а після того як дізналася про нарахований борг, то оплатила його у встановлені законом строки.

Такі пояснення ОСОБА_2 підтверджуються й іншими, дослідженими в суді, письмовими матеріалами даної справи. Зокрема, згідно відповіді ГУ ДФС У Київській області № 06/56449/18 від 3 грудня 2018 року, дійсно, станом на 21 травня 2018 року у ОСОБА_2 обліковувався податковий борг по земельному податку на загальну суму 131 грн. 51 коп. Однак, 20 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулася з письмовою заявою з проханням скасувати нарахування у зв'язку з тим, що ППР вона не отримувала. При розгляді її заяви було встановлено відсутність документів, які б відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового Кодексу України, підтверджували вручення ОСОБА_2 ППР на загальну суму 131 грн. 51 коп., у зв'язку з чим, 20 вересня 2018 року в інтегрованій картці проведено скасування нарахованих сум по земельному податку. 20 вересня 2018 року ОСОБА_2 вручено ППР та в цей же день останньою було сплачено земельний податок.

Відповідно до підпункту 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п. 266.10.1 ст. 266.10 цього Кодексу податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Із урахуванням наведеного, момент виникнення податкового боргу визначається наступним днем після спливу строків для сплати платником податків узгодженого грошового/податкового зобов'язання.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 при отриманні ППР 20 вересня 2018 року мала їх сплатити на протязі 60 днів, що остання й зробила. А оскільки станом на 21 травня 2018 року ОСОБА_2 не було вручено ППР, та їй взагалі не було відомо про наявність податного боргу, не можна говорити про те, що, здійснюючи внесок на підтримку політичної партії, вона діяла у супереч вимогам Закону.

За таких обставин, суд уважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, ст. 283, 284, КпАП України, суд,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КпАП України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя