АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/520/18 Справа № 711/2162/18 Головуючий по 1 інстанції Кучеренко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Торопенко М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Торопенко М.В., за участю ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/2162/18 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою захисника ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, пенсіонера, проживаючого АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, 185, 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 352,4 грн..

З даної постанови вбачається, що 17.03.2018 року, о 21 год. 50 хв., в м. Черкаси, по вул. Першотравнева, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку в КЗ ЧОНД в присутності лікаря, висновок 268, відмовився.

Він же, 17.03.2018 року, о 23:35 год., в м. Черкаси, в приміщенні КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, вчиняв бійку, на законну вимогу припинити правопорушення не реагував та поводив себе зухвало, агресивно, а також погрожував фізичною розправою.

Він же, 17.03.2018 року, о 23:30 год., в м.Черкаси, в приміщенні КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, на законну вимогу припинити правопорушення не реагував.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу в якій просить витребувати з УПП м. Черкаси правовстановлюючі документи, в тому числі добовий наряд (розпорядження,тощо) поліцейських що затримували ОСОБА_3, на право патрулювання ними 17.03.2018 року території с.Червона Слобода, Черкаського району, скасувати оскаржувану постанову, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях усіх складів адміністративних правопорушень (за якими він був визнаний винним судом), мотивуючи порушення співробітниками поліції та судом першої інстанції вимог чинного законодавства.

Зазначає, що зустріч з поліцейськими та затримання ОСОБА_3 ними відбулося не по вул. Першотравневій,1 в м. Черкаси (як про це зазначено в протоколі), а в с. Червона Слобода, Чигиринського району, по вул. Чигиринський шлях, що підтверджується порушення працівниками поліції вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, в частині невірного зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення, на що суд 1 інстанції не звернув уваги.

Крім того, звертає увагу на те, що відповідно до листа відповіді №526 від 17.05.2018 року, КЗ ЧОНД направлення Черкаського районного відділення поліції від 18.03.2018 р. та акту медичного огляду №515 від 18.03.2018 року, після виходу з лікарні ОСОБА_3 був освідований за направленням правохоронців Черкаського району на стан алкогольного сп'яніння і результати тесту показали, що ОСОБА_3 тверезий, навіть без залишкових явищ вживання алкоголю, що вкотре свідчить про перебування останнього в тверезому стані, як на час його зупинки, так і при затриманні поліцією.

А отже, стверджує, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173 та ст.185 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає до скасування, в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а провадження за вищевказаними складами адміністративних правопорушень має бути закрито.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 та його захисника- ОСОБА_4, які пояснили, що заперечують факт вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, а тому просять апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеоматеріали зафіксовані на дівіді дисках нагрудними відеореєстраторами патрульних поліцейських УПП в Черкаській області ДПП, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення: серія БР №189164, серія АА №162659, серія АА № 321188 щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130,173,185 КУпАП, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції не були виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130, ст.173, ст.185 КУпАП, в діях ОСОБА_3. ґрунтується на суперечливих доказах, яким суд дав невірну правову оцінку.

Доводи невинуватості у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених, ч.1ст.130, ст.ст.173,185 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_3., є обгрунтованими та такі, які узгоджуються з наявними у справі доказами, оскільки фактичні обставини справи судом першої інстанції були з'ясовані не повно та не об'єктивно, що підтверджується оглянутими відеоматеріалами зафіксованих нагрудними відео реєстраторами поліцейських УПП в Черкаській області ДПП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №131436 від 18.03.2018 року вбачається, що 17.03.2018 року, о 21год. 50 хв., в м. Черкаси, по вул. Першотравнева, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку в КЗ ЧОНД в присутності лікаря, висновок 268, відмовився.

Вищевказані обставини засвідчили два свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Проте, під час апеляційного розгляду справи, оглянувши відеоматеріали зафіксовані на дівіді дисках нагрудними відеореєстраторами патрульних поліцейських УПП в Черкаській області ДПП, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення: серія БР №189164, серія АА №162659, серія АА № 321188 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130,173,185 КУпАП, вбачається, що вищевказані свідки були відсутні, як під час затримання ОСОБА_3- 17.03.2018 року в 21год. 50 хв., так і при проведенні освідування останнього в КЗ ЧОНД в присутності лікаря нарколога, а підписали вказаний протокол лише 18.03.2018 року, після 00 годин ночі, в службовому приміщенні Черкаського відділення поліції м.Черкаси, по вул..Пастерівська 104.

Крім того, із переглянутих відео матеріалів видно, що ОСОБА_3 робить зауваження вказаним свідкам щодо засвідчення розписів ними в протоколі, де вони не були очевидцями його затримання та освідування, проте останні розписались в протоколах і вийшли із службового приміщення поліції.

Відповідно ч.2 ст. 266 КУпАП та п.6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд особи на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Проте, вищевказані вимоги закону та накази МВС і МОЗ України поліцейськими виконані не були, оскільки, із оглянутих відеоматеріалів зафіксованих на дівіді дисках нагрудними відеореєстраторами патрульних поліцейських УПП в Черкаській області ДПП вбачається, що ОСОБА_3 наполягав щоб при його затриманні і освідуванні на стан сп'яніння були присутні свідки, проте працівники поліції застосували спеціальні засоби кайданки та сльозоточивий газ і доставили останнього для проходження огляду на стан сп'яніння в КЗ ЧОНД, де він в присутності лікаря відмовився від продування трубки, пояснивши, що за станом здоров'я та в наслідок застосування поліцейськими газового балончика щодо нього в обличчя не міг це зробити.

У зв'язку з встановленням об'єктивних даних щодо відмови ОСОБА_3 від освідування в закладі охорони здоров'я в присутності лікаря ОСОБА_7, апеляційним судом було допитано останнього в судовому засіданні, який пояснив, що дійсно в березні місяці,2018 року, в нічний час, працівники поліції в ЧОНД доставили в кайданках ОСОБА_3.( надавши направлення, відповідно до вимог Інструкції та наказу МОЗ України від 2015 року №1452/735). Останній був в кайданках і просився щоб поліцейські їх зняли, так як йому зле, проте останні відмовили в його проханні. Обстановка була нервова і збуджена, ОСОБА_3 був без взуття, тобто босий та без верхнього одягу, на обличчі, руках були численні свіжі подряпини, свіжі сліди крові, очі сльозоточили, останній тяжко дихав. Вказує, що суперечка між поліцейськими та ОСОБА_3 була з причин його затримання, доставки в ЧОНД та безпідставного застосування до нього кайданок та сльозогінного газу. Щодо причин відмови від освідування ОСОБА_3 свідок не пам'ятає, оскільки причину не вказав в своєму висновку, проте, враховуючи загальний стан ОСОБА_3 пояснив, що по загальним признакам він не міг проводити та встановити, чи дійсно він знаходився в стані алкогольного сп'яніння, оскільки останнього необхідно було доставити в лікарню для надання медичної допомоги, а уже після проводити освідування чи брати біологічні зразки для освідування на стан сп'яніння, за його згодою.

Також свідок ОСОБА_7 пояснив, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння (додаток №4 Інструкції), видається на підставі акта медичного огляду(додаток №3 Інструкції). Тобто, якщо хоч один із пунктів передбачених в додатку №3 не буде зазначений з тих чи інших причин, то він зобов'язаний в висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння вказати, що особа відмовилась від обстеження на стан сп'яніння. Так як загальний стан ОСОБА_3 не дав змоги відобразити усі пункти медичного огляду.

Отже, апеляційним судом встановлено, що процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції проведена в порушення вимог КУпАП, а також в порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин та пояснень свідка-лікаря нарколога ОСОБА_7 оцінюючи пояснення інспектора роти № 3 БУПП у м. Черкаси ОСОБА_8, ОСОБА_9, з точки зору достатності доказів, зважаючи при цьому на заперечення ОСОБА_3 щодо причин відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, вважаю, що в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_3. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Далі, що стосується вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, то відповідно до ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення (злісна непокора), таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов'язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Саме таке тлумачення є визнаним в судовій практиці. Так, на нього посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Тобто, дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної. Вимоги поліцейського та їх розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений в категоричній формі., а тому в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме вимоги були висунуті працівниками (працівником) поліції. Проте в протоколі вказано лише, що на законну вимогу не реагував, поводив себе зухвало і агресивно, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції. В постанові суду зазначено, що ОСОБА_3 будучи в стані алкогольного сп'яніння чинив опір працівникам міліції, поводив себе зухвало, чіплявся за формений одяг, на зауваження не реагував, виражався нецензурною лайкою, при цьому, в чому полягали ці вимоги, в протоколі не вказується, не вказується це і в постанові суду, що є підставою для закриття провадження по справі, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тобто, на порушення ст.283 КУпАП судом не викладено обставин, які були встановлені при розгляді справи, не вказано, в чому конкретно ОСОБА_3 чинив опір. Крім того, судом першої інстанції не було з'ясовані доводи ОСОБА_3 щодо незаконності та необгрунтованності підстав затримання останнього працівниками поліції, а також не звернено уваги щодо спричинення йому тілесних ушкоджень при затриманні працівниками поліції.

Далі, мотивувальна частина постанови суду першої інстанції є суперечливою щодо доведеності вини ОСОБА_3, оскільки, суд в мотивувальній частині вказує на наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1, 173, 185 КУпАП, проте підсумовуючи свої висновки вказує, що згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження відносно ОСОБА_3 по справі підлягає закриттю, за відсутністю складів адміністративних правопорушень, хоча в резолютивній частині постанови визнає його винним у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень.

Отже, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.23), вбачається, що очевидцями події є самі поліцейські, які зацікавленні в результатах розгляду даної адміністративної справи, оскільки, що стосується очевидців, то в протоколі вказується на відсутність таких.

Крім того, із оглянутих відеоматеріалів зафіксованих на дівіді дисках нагрудними відеореєстраторами патрульних поліцейських УПП в Черкаській області ДПП, та пояснень самого ОСОБА_3 вбачається, що умислу на злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ними службових обов'язків у нього не було, оскільки він, відповідно до ч.1 ст.29 Конституції України, відстоював своє право на свободу та особисту недоторканність при його затриманні та застосуванні до нього спеціальних засобів у виді кайданок та сльозогінного газу.

Отже, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені порушення закону працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, а тому вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції були з'ясовані не повно та не об'єктивно. Вина останнього, у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не доведена, а тому суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, так як в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази винуватості останнього.

Крім того, що стосується вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, то апеляційним судом встановлено наступні обставини.

Із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду вбачається, що 17.03.2018 року, о 23:30 год., в м.Черкаси, в приміщенні КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, на законну вимогу припинити правопорушення не реагував.

Перш за все, хуліганські дії повинні характеризуватись насамперед, своєю формою, змістом тих мотивів, котрим керувався винний, обстановкою, у якій вони відбувалися, тривалістю, викликаними наслідками.

Як в протоколі про адміністративне правопорушення, так із постанови суду першої інстанції немає конкретизації того, у чому проявилось порушення цими діями громадського порядку і спокою громадян, та не має оцінки, чи не виключав ОСОБА_3 мотивації своєї поведінки наявності у нього хуліганського мотиву. Тобто у рішенні суду не наведено мотивів незгоди останнього, який стверджував, що відстоював своє право на свободу та особисту недоторканність при його затриманні працівниками поліції та застосуванні до нього спеціальних засобів у виді кайданок та сльозогінного газу.

Разом з тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.38), вбачається, що очевидцями події є самі поліцейські, які зацікавленні в результатах розгляду даної адміністративної справи, оскільки, що стосується очевидців, то в протоколі вказується на відсутність таких.

Крім того, при апеляційному розгляді встановлено та вбачається із матеріалів адміністративної справи, пояснень ОСОБА_3, та зафіксованих в протоколах про адміністративні правопорушення за ст.185 та ст. 173 КУпАП, конфліктна ситуація між ним та поліцейськими проходила 17.03.2018 року, в незначний період часу, з 23:30 год. до 23:35 год., в м.Черкаси, в приміщенні КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», а тому працівники поліції безпідставно кваліфікували його дії за двома статтями КУпАП.

Отже, твердження апелянта та захисника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є обґрунтованими, і є такі, які узгоджуються з наявними у справі доказами щодо невинуватості останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

При розгляді апеляційної скарги було встановлено, що в відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення: серія БР №189164, серія АА №162659, серія АА № 321188 від 18.03.2018 року та постанови суду 1 інстанції, що ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння, проте вищевказаний факт в установленому законом порядку не був встановлений, відповідно до вимог КУпАП, а тому ОСОБА_3 17.03.2018 року, при затриманні працівниками поліції, вважається перебував в тверезому стані.

Що стосується доводів апелянта та захисника щодо порушення працівниками поліції вимог ст.256 КУпАП (щодо місця зупинки ОСОБА_3 та складення адміністративного протоколу), а також розгляд справи неповноважним судом щодо останнього, то такі доводи є безпідставними, оскільки, відповідно до вимог чинного законодавства, в Україні пройшла зміна назв вулиць, населених пунктів, а відмова від огляду на стан сп'яніння проводилась в м.Черкасах в ЧОНД, то вищевказані адміністративні протоколи щодо ОСОБА_3 за належністю біли направлені працівниками поліції для розгляду по суті до Придніпровського районного суду м.Черкаси.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є незаконною, необґрунтованою, та підлягає до скасування, а відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, за ч.1 ст.130, ст.173, ст.185 КУпАП, підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.173, ст.185 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнення на користь держави судового збору 352,40 грн. - скасувати.

Провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173, ст.185 КУпАП.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Торопенко