Провадження № 3/200/4416/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ГР№227742 від 05.10.2018 року, 18 вересня 2018 року близько о 22.00 год., ОСОБА_1 перебуваючи за місцем мешкання: АДРЕСА_2, вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу останньої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 провину у скоєнні вищевказаного правопорушення не визнав та вказав, що 18.09.2018 року він разом з ОСОБА_2 не співмешкав, сварки в цей день між ними не було. ОСОБА_2 після написання заяви до поліції зізналась йому, що написала таку заяву через образу на нього.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по справі, у звязку із недоведеністю провини ОСОБА_1, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь .

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 18.09.2018 року о 22.00 год. перебуваючи за місцем мешкання: АДРЕСА_3, висловлювався нецензурною лайкою на адресу співмешканки ОСОБА_2, чим вчинив своїми діями вчинив психологічне насильство.

Втім, наведені в протоколі обставини правопорушення щодо подій 18.09.2018 року, у розумінні положень вищезазначеного Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не є психологічним насильством, вчиненим відносно потерпілої ОСОБА_2, оскільки самі лише нецензурні вислови не можуть свідчити про психологічне насильство, в результаті чого потерпіла ОСОБА_2 почувала себе емоційно невпевненою, заляканою, нездатною захистити себе.

При цьому, в матеріалах справи міститься заява потерпілої ОСОБА_2, в якій вона прохає не проводити жодних розбирань за фактом її звернення, так як у ситуації, що склалася, вона розібралася самостійно.

А тому, при таких обставинах стверджувати, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП не є можливим, у звязку з чим дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Л.О. Татарчук