КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1309/2018 Суддя у І-й інст.: Шевченко Т.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 05.08.2018 о 00 год. 10 хв. керував автомобілем «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Науки, 24 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03.10.2018 через порушення судом норм процесуального права та прийняти нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, за порушення вимог п. 2.9 а) ПДР України та закрити провадження по справі щодо нього на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Факт керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не заперечує, та зазначає, що суд дійшов хибного висновку щодо порушення ним п. 2.5 ПДР, оскільки він порушив п. 2.9 а) ПДР України.

Також заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що участі в судовому розгляді не брав, а копію судового рішення отримав 05.11.2018.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Гавриша С.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення подається протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи про адмінінстративне правопорушення судом 1-ї інстанції, копія прийнятої постанови йому направлена не була, а ознайомився з її змістом він 05.11.2018, що підтверджується матеріалами справи, то строк на апеляційне оскарження ним не пропущений.

Отже, порушене внаслідок розгляду справи судом 1-ї інстанції право ОСОБА_2 на захист, оскільки адміністративний матеріал розглянуто без його участі, підлягає відновленню в суді апеляційної інстанції і вважається реалізованим.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав не у повній мірі.

Так, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Разом з тим, мотивуючи прийняте рішення, суд 1-ї інстанції зазначив про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, а саме - відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що не відповідає дійсним обставинам вчиненого правопорушення, оскільки ОСОБА_2 пройшов медичний огляд в КМНКЛ «Соціотерапія» (а.с. 2).

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 338816 від 05.08.2018 , ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння рук, порушення координації почервоніння очей, у зв`язку чим проведено його огляд у лікаря-нарколога і про відмову від такого огляду не йдеться.

Згідно висновку КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції від 06.08.2018, ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння вживав наркотичні стимулятори - амфетамін).

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, і саме вказане порушення правил дорожнього руху вчинив ОСОБА_2, на що він правильно звертає увагу в апеляційній скарзі.

Щодо доводу апеляційної скарги про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку зі спливом строків для притягнення до адміністративної відповідальності, то суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення йдеться про те, що ОСОБА_2 вчинив його 05.08.2018, після чого справа розглянута судом 03.10.2018, тобто у межах визначеного законом 3-місячного строку.

Згідно ст. 303 КупАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Таким чином, звернення ОСОБА_2 до суду з апеляційною скаргою зупинило перебіг строку давності для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим підстави для закриття провадження по справі у зв`зку зі спливом строків для накладення стягнення відсутні, а тому в цій частині і загалом апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Отже, оскільки судом неповно досліджено дійсні обставини вчиненого правопорушення, а саме - неправильно зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР, постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року підлягає зміні в установчій частині, а саме: замість вказаного судом «від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР» слід зазначити, що «за результатами медичного огляду в КМНКЛ «Соціотерапія» встановлено, що ОСОБА_2 вживав наркотичні стимулятори (амфетамін), чим порушив п. 2.9 а) ПДР.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 змінити в описовій частині та замість вказаного судом «від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР» зазначити, що «за результатами медичного огляду в КМНКЛ «Соціотерапія» встановлено, що ОСОБА_2 вживав наркотичні стимулятори (амфетамін), чим порушив п. 2.9 а) ПДР».

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко