Справа № 441/6/18 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 33/783/302/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 27 лютого 2018 року,

з участю правопорушника ОСОБА_2,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 24 грудня 2017 року о 05 год. 20 хв. в м. Городок на вул. Перемишльська, 18 Д, керував автомобілем GEELY МК 1,5L н.з. ВС 4518 СР, що належить ОСОБА_3, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 покликається на те, що не погоджується із прийнятим рішенням та вважає постанову необґрунтованою, такою, що підлягає апеляційному оскарженню у звязку з неповнотою проведеного судового розгляду.

Зазначає, що при винесенні постанови, суддя порушив його право на справедливий судовий захист, принципи верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його без дослідження всіх доказів, на припущеннях, а також допустив неправильне застосування норм права.

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 377801 не відповідає дійсності та обставинам справи, вимогам ст.ст. 130, 266 КУпАП, Постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду згідно спільного Наказу МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Звертає увагу на те, що працівник поліції, зупинивши транспортний засіб яким він керував, не представився, причину зупинки не назвав, вимагав проходити огляд на стан спяніння, на що він погодився, однак не знав як такий повинен проводитись відповідно до діючого законодавства. Крім цього, поліцейський відмовився показати йому документи на Драгер, контрольну пробу повітря не робив. В подальшому, викликав двох понятих, які вже розписались в заповненому протоколі, були присутні на місці лише 1-2 хв., протокол складався не в його та понятих присутності, права та обовязки працівник поліції йому не розяснював, не пояснив, що він може поїхати до лікарні та пройти огляд на стан спяніння, не надав копію протоколу і не склав акт огляду на стан спяніння, не зазначив ознаки спяніння.

Акцентує, що огляд на стан сп'яніння було проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Зазначає, що протокол складений працівником поліції ОСОБА_4, а в судовому засіданні був допитаний інший поліцейський ОСОБА_5, який жодного відношення до складання протоколу не має.

Крім цього акцентує, що заявляв клопотання про виклик для допиту в якості свідків понятих, які лише підписали протокол, але суддя передчасно винесла рішення по справі, не дослідивши всіх доказів.

Покликається на те, що ознайомився із матеріалами справи і в них не було чеку Драгера, що підтверджується фотокопіями справи, які він зробив, але на останньому засіданні такий зявився невідомим чином без супровідних листів та іншого.

Вважає недоведеною його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову від 27 лютого 2018 року по справі та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, працівника поліції ОСОБА_4

Витребувати сертифікат відповідності та документи про повірку драгера станом на 24.12.2017 року.

Витребувати відеозапис з боді-камери ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за 24.12.2017 року.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 441/6/18, зокрема даними перевірки на стан алкогольного спяніння з допомогою приладу «Drager» Alcotest 6820» за результатом якої, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_2 становить 0,97% (а.с.13), протоколом серії БР №377801 про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2017 року (а.с.2)., поясненнями працівника поліції ОСОБА_5 даними в суді першої інстанції.

Підстави, які б давали можливість суду апеляційної інстанції вважати зазначені в рішенні суду докази сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки такі узгоджуються між собою.

Відтак, апеляційний суд вважає, що зазначене спростовує доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_2, щодо його невинуватості у порушенні п.2.9 «а» ПДР України.

Крім цього, дії працівників поліції по відношенню до ОСОБА_2 під час складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 і ст. 266 КУпАП.

Також безпідставним є клопотання ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду, про закриття провадження по справі у зв'язку з закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнула ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 27 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_1

апеляційного суду

Львівської області