Номер справи 220/1008/18
Номер провадження 3/220/440/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Великоновосілківським РВ24.02.2010 р., громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09 травня 2018 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 в с. Вільне Поле Великоновосілківського району Донецької області по вул. Жуковського,11 керував транспортним засобом мотоциклом ІЖ, державний номерний знак 25-34 ДОФ, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки 25.05.2018 р. Будь-яких заяв ОСОБА_1 суду не надав, а тому суд вважає неповажною причину неявки в судове засідання і вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обєктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у одній з наступних дій:

1)керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2)передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3)відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 353145 від 09.05.2018 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, а також на окремому аркуші, де ОСОБА_1 пояснив, що випив 300 грам горілки, після чого керував транспортним засобом. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили факт керування ОСОБА_1 мотоциклом у стані алкогольного спяніння та відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння;

-рапортом інспектора СРПП №2 Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4

-відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та відмови від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного спяніння.

Доказів, які б спростовували встановлені в судовому засіданні обставини, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано, а тому суд вважає повністю доведеною провину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, стосовно якої даних, які б з негативного боку його характеризували, суду не надані, відсутність обтяжуючих або помякшуючих відповідальність обставин, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч. 1 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина