Справа № 163/1404/18 Провадження №33/773/530/18 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія:ст.ст.471,472 МК України Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., розглянувши апеляційні скарги т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джиги Д. та захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає АДРЕСА_1, працюючого інженером Запорізької обласної інфекційної клінічної лікарні, РНОКПП невідомий, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Крім того, провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 472 МК України закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн.40 коп. судового збору.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил вживаний двигун до автомобіля «БМВ» повернуто ОСОБА_2 для подальшого митного оформлення.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 27.06.2018 року слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС в якості водія автомобіля «ROVER 75», н.з. НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, понад неоподатковану норму товар, а саме: вживаний двигун до автомобіля «БМВ» вагою 126 кг та вартістю 18 656,02 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставилось у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст. 257, 366, 374 МК України смугу руху "зелений коридор", як форму декларування, шляхом вчинення дій чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

В поданій апеляційній скарзі т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джига Д. зазначає, що суддя першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Покликається на те, що ОСОБА_2 не задекларував за встановленою формою товар, який згідно ч.2 ст.374 МК України підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимогам ст.ст.257, 366, 374МК України смугу руху «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дій, а тому вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.472 МК України. Просить постанову судді скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_2 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України та накласти стягнення в межах санкції даних статей.

Не погоджуючись із рішенням суду захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що товар ОСОБА_2 переміщувався відкрито та був наданий для митного огляду разом з документами інспектору митниці. Просить звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.471 МК України на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням, закрити провадження у справі.

В запереченні на апеляційну скаргу представника Волинської митниці ДФС просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу представника Волинської митниці ДФС без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_2, його захисник - адвокат ОСОБА_3 та представник Волинської митниці ДФС в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. А тому відповідно до ч. 6 ст.294 КУпАП їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Висновки судді про наявність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, представником Волинської митниці ДФС не оспорюється.

Суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до ст.471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор" товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України, за що ОСОБА_2 обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

В протоколі про порушення митних правил, складеному відносно

ОСОБА_2 не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суддею першої інстанції обґрунтовано враховано ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через "зелений коридор", особа звільняється від подання письмової митної декларації, а тому посилання в апеляційній скарзі та протоколі про порушення митних правил на те, що ОСОБА_2.«слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», вчинивши декларування шляхом вчинення дій, не задекларував за встановленою формою вказаний товар», є безпідставним.

В ході судового розгляду в суді першої інстанції у відповідності до досліджених матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 при перетині кордону по смузі спрощеного митного контролю "зелений коридор" повідомив працівника митниці про наявний товар, тобто вчинив усне декларування цього товару.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 заявив усно про наявність у нього товару, однак був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, суддя першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 472 МК України, тобто незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

ОСОБА_2 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст. 471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст. 472 МК України не потребують.

В поданій Волинською митницею ДФС апеляційній скарзі доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, апелянт не навів.

На підставі наведеного, вважаю, що суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Посилання захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 щодо застосування до ОСОБА_2 звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитися усним зауваженням, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції враховано подані ОСОБА_2 документи, які стосуються його сімейного і матеріального становища, позитивної характеристики з місця роботи, однак погоджується із думкою місцевого суду, що це не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки санкція ст.471 МК України не передбачає альтернативи щодо виду та розміру стягнення.

Тому підстав для застосування ст.22 КУпАП до ОСОБА_2 апеляційний суд не знаходить.

Постанова судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 531 МК України та ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джиги Д. та захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Лівандовська-Кочура