Справа №647/985/18
Провадження № 3/647/467/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року місто Берислав

Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Миргород В. С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 якому розяснені права передбачені ст.268 КУпАП та ст..63 Конституції України , -

ВСТАНОВИВ:

До Бериславського районного суду Херсонської області надійшов протокол серія БР№069488, згідно якого Клеха І.М.16.04.2018 року о 21-40 год. в м.Берислав по вул..Заводській керував транспортним засобом «Шевроле-Авео»» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, від проходження медогляду в лікарні або за допомогою Алкотеста Драгер відмовився при свідках, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст..130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що тривалий час не вживає спиртні напої, а у цей день їхав до м.Одеса та ніяким чином не вжив би спиртне, оскільки необхідно було перетинати три області, просив закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, так як керував транспортним засобом тверезим.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя констатує наступне:. Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи. Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 N 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та вимог норм КУпАП.

ідповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, до п.6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 в редакції від 28.10.2015 року - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року N 1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, встановленим порядком проходження огляду на стан спяніння водіїв транспортних засобів є порядок відповідно до якого особі пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, за наслідками якого, у разі підтвердження стану сп»яніння, складається в присутності двох свідків та додається до протоколу акт огляду на стан алкогольного сп»яніння та роздруківка із результатом огляду.

В разі відмови особи від проходження огляду на місці зупинки або незгоди з його результатами особа одразу направляється до закладу охорони здоров»я для проведення огляду на стан сп»яніння. У разі підтвердження стану сп»яніння за результатами огляду в закладі охорони здоров»я відповідний висновок додається до протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі не зазначено, що правопорушнику у зв»язку з відмовою пройти тестування на стан сп»яніння видавалось направлення до закладу охорони здоров»я для проведення огляду на стан спяніння.

У даному випадку правопорушнику було запропоновано пройти тестування на предмет знаходження у стані алкогольного сп»яніння за допомогою Алкотесту Драгер, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557 спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння є: газоаналізатор "AlcoQuant 6020"; газоаналізатор "Alcotest 6510"; газоаналізатор "Alcotest 6810"; газоаналізатор "Alcotest 7410 Plus com"; прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, "Алконт 01". Як вбачається із наведеного переліку тест (Drager Alcotest) у ньому відсутній та який не відноситься до числа дозволених для застосування Газоаналізаторів на території України.

За таких обставин показники Газоаналізатору Алкотесту Драгер, якщо б таке мало місце, не можуть вважатися допустимим доказом.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Суду не надано для дослідження відеозаписи нагрудного відео реєстратора патрульних поліцейських, також у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки сп»яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

До протоколу суду надано пояснення свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 написані працівниками поліції та надані суду як доказ вчинення ОСОБА_1. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Суд з метою дотримання принципів безпосередності дослідження доказів, рівності сторін перед судом, змагальності, права на захист від пред'явленого обвинувачення, а також з дотриманням положень ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, викликав для допиту свідків.

Свідки обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_4А були належним чином повідомлені про день, місце та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, до суду не з'явились, причини неявки не повідомили суду.

Ці обставини не тільки позбавляють суд можливості допитати свідків та оцінити їх показання у відповідності до положень ст.252 КУпАП, але й ставлять під сумнів факт існування свідків - очевидців події. З наведених підстав суд вважає, що показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 допит яких не можливо провести в судовому засіданні з наведених вище підстав та надати їм оцінку, не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу 1 Інструкції 1452/735), що в даному випадку безпідставно не було зроблено працівниками поліції.

Зупинивши транспортний засіб та запідозривши у водія стан спяніння, поліцейський повинен окрім питання проведення огляду на стан спяніння вирішити питання про унеможливлення керування транспортним засобом водієм у стані спяніння.

Таке унеможливлення визначено в статтях 260, 266 Кодексу як відстороненням таких осіб від керування транспортним засобом.

У даному випадку працівниками поліції не вилучався автомобіль та не приймались міри щодо унеможливлення керування транспортним засобом водієм у стані спяніння.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, зважаючи на те, що перед судом не доведено того факту, що останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння сертифікованим технічним засобом та відповідно до встановленого законом порядку, у присутності двох свідків, як того вимагає ч.1ст. 130 КпАП України, відсутність доказів, щодо відсторонення від керування автомобілем та за умови неможливості усунення зазначених порушень, вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вилучене посвідчення водія ВАА № 806362 від 15.12.2016 року повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набрала законної сили __________ 2018 року.

Суддя В. С. Миргород