Справа № 449/68/18 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 33/783/439/18 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, прокурора Курача Ю.І. розглянувши у відкритому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 березня 2018 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

За постановою суду згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №59 від 12.01.2018р., ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора КП «Перемишлянитеплоенерго» згідно контракту, укладеного з Перемишлянською районною радою Львівської області від 05.01.2015р., затвердженого розпорядженням голови Перемишлянської районної ради від 06.01.2015р. №1, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.05.2017р. о 11:51год., подав на офіційний веб-сайт національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2016р. особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Таким чином вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити оскаржувану постанову, а саме виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови посилання суду першої інстанції на визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Вважає, що закриваючи провадження у звязку спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд не може встановлювати вини особи у вчиненому правопорушенні.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків в межах яких може бути накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_1

Разом з тим, як вбачається з мотивувальної частини постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 березня 2018 року після закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У свою чергу приписи п.7 ст.247 КУпАП встановлють імперативне правило про неможливість початку провадження у справі про адміністративне правопорушення або необхідність закриття такого у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до переконання про те, що постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_4 слід змінити шляхом виключення з неї покликання про визнання останнього винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з резолютивної та мотивувальної частини постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 березня 2018 року посилання на те, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.