Справа №: 657/1719/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 року Каланчацький районний суду Херсонської області в складі: судді Живцової О.А.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши в смт. Каланчак в залі суду матеріали, які надійшли від Головного управління Держпраці у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_3, працююча директором ТОВ «Таврида-Плюс», -

за ст. 41 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ХС 1952/1147/АВ/2П/ПТ від 17 липня 2018 року в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України протягом березня-червня 2018 року ТОВ «Таврида-Плюс» укладено шість договорів про надання послуг, що мають ознаки трудових відносин, з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були допущені до роботи без оформленого наказу чи розпорядження керівника та повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину свою не визнала в повному обсязі, вказує, що між нею та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 трудових відносин не існувало, що підтверджує відсутність в її діях інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Зазначає, що між нею та вказаними вище особами були укладені цивільно-правові договори, відповідно до яких останні взяли на себе зобов'язання виконання певної роботи на власний ризик. Відповідно до п. 8.1 вказаних договорів виконавець виконує самостійно й на власний ризик організує виконання цього Договору у відповідності до його умов та вимог цивільного законодавства України. Висновки інспектора про те, що у вказаних цивільно-правових договорах є ознаки трудових договорів, при цьому самі трудові договори з вказаними особами не укладено, що є порушенням вимог Кодексу законів про працю України, не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджуються жодними доказами

Договори підписані їх сторонами та волевиявлення сторін спрямоване на виникнення не відносин трудового найму, а відносин цивільно-правового характеру. Чинне законодавство України не зобов'язує осіб до укладення трудових договорів. При укладенні цивільно-правового договору сторони вільні у формуванні його умов.

Зазначає, що у даному випадку були укладені саме цивільно-правові правочини, а не трудові договори, оскільки такі правочини були укладені для досягнення результатів праці - отримання певних послуг, а не регулювали сам процес праці, що властиво трудовим договорам. Крім того, на виконавців цивільно-правових договорів не поширювалися правила внутрішнього трудового розпорядку.

Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Стаття 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

Згідно частини 3 вище вказаної статті така відповідальність наступає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором про надання послуг, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов»язання виконати певну роботу. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Таврида-Плюс» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договори про надання послуг. Відповідно до п. 8.1 вказаних договорів виконавець виконує самостійно й на власний ризик організує виконання цього Договору у відповідності до його умов та вимог цивільного законодавства України.

Крім того, як вбачається зі змісту даних договорів, термін дії договору вичерпується днем його укладення.

Таким чином, з урахуванням зазначеного не вбачається порушення ч. 3 ст. 41 КЗпП України, оскільки згідно із укладених угод, сторони визначені як замовник і виконавець, тобто між ними виникли цивільно-правові відносини.

Отже є всі підстави для закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Закрити справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 3 ст. 41 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10 - ти денний термін з дня її винесення до Апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги, через Каланчацький районний суд Херсонської області, відповідно до ст. 294 КУпАП.

Суддя Каланчацького

районного суду ОСОБА_8

Строк пред'явлення постанови до виконання "____"__________200__р.

Постанова набирає чинності "_____"_______________200_р.