Справа № 3/593/599/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"12" листопада 2018 р.

В складі:

Головуючого судді Німко Н.П.

При секретарі судового засідання Олексів О.Б.

З участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бережани Тернопільської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, утриманців немає, директора ДП «Бережани райагроліс», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №545147 від 14 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 14 серпня 2018 року близько 22 год. 15 хв. на набережній озера в смт.Козова Тернопільської області керував автомобілем Сузукі ОСОБА_2 (д.н.з. НОМЕР_1) з явними ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожними рота, почервоніннія обличчя, хитка хода. Від проходження тесту на стан алкогольного сп?яніння на місці події та в медичному закладі відмовився. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення автомобілем не керував, 14 серпня 2018 року він разом із друзями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поїхали його транспортним засобом Сузукі ОСОБА_2 на нічну рибалку на набережну Козівського озера (Тернопільська область). За кермом авто знаходився ОСОБА_3, який їх туди привіз. По приїзду на озеро, у них виник конфлікт із чоловіками, які в той час вже там відпочивали. Через деякий час ті чоловіки викликали поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то відбирали пояснення у двох чоловіків із яким у них відбулася словесна перепалка, а потім з?ясовували хто керував їх автомобілем, оскільки із слів осіб, що викликали поліцію вони (ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4М.) були нетверезі. ОСОБА_3 пояснив, що ключі від авто занходяться в нього і він був водієм, а він (ОСОБА_1М.) транспортним засобом не керував. На місці події продути технічний прилад на стан алкогольного сп?яніння йому не пропонували. В його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався, його права вилучені і не повернені, тимчасового дозволу на право керування йому не видали.0

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 14 серпня 2018 року близько 20-21 години вечора ОСОБА_1 та ОСОБА_4 попросили його відвезти їх на авто ОСОБА_1 на риболовлю в смт.Козова Тернопільської області. Просили бути водієм, оскільки ОСОБА_1 перед цим вживав спирте та був в нетверезому стані. По приїзду на озеро, він паркував авто, а хлопці готували снасті. Він покупався, а вийшовши з води, побачив сутичку між друзями та іншими двома чоловіками, яким не сподобалось те, що вони приїхали туди (на озеро в смт.Козова, Тернопільська область) на рибалку. Потім приїхали працівники поліції, з?ясовували про конфлікт, питали хто їхав за кермом їх авто, на що він їм пояснив, що водієм був саме він. Через конфлікт із тими хлопцями, бажання продовжити відпочинок у них не було і вони вирішили поїхати. Він, з дозволу поліцейських, сів за кермо і вони поїхали. Запевнив, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, ключі він машини постійно знаходились в нього.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав пояснення, які за своїм змістом є аналогічними поясненням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3

Для повного та об?єктивного розгляду справи у судове засідання викликались особи, що давали письмові пояснення (наявні в матеріалах справи), а також працівники поліції, які оформляли матеріали даного протоколу, однак останні за викликом суду не з?явились, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи; про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також пояснення свідків, дослідивши та перевіривши докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у логічному взаємозвязку, суд прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, лише за умови керування особою транспортним засобом, відмова такої особи від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №545147 від 14 серпня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 14 серпня 2018 року близько 22 год. 15 хв. на набережній Козівського озера керував автомобілем Сузукі ОСОБА_2 (д.н.з. НОМЕР_1) з явними ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожними рота, почервоніннія обличчя, хитка хода. Від проходження тесту на стан алкогольного спяніння на місці події та в медичному закладі відмовився.

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні записів з відеореєстратора, наданих суду працівниками поліції в підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на них не зафіксовано жодного факту здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом Сузукі ОСОБА_2 (д.н.з. НОМЕР_1).

Суд критично оцінює показання як свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, так і письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо фактичних обставин події.

Так свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є товаришами ОСОБА_1 і перебувають з ним в дружніх стосунках, а відтак могли бути упередженими у своїх показаннях, які виправдовували ОСОБА_1

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також можуть бути упередженні у своїх письмових поясненння, оскільки вони були учасниками конфлікту із ОСОБА_1 та заявниками на лінію «102» і такі свідки для дачі пояснень безпосередньо у судовому засіданні за викликом суду не з?явилися.

Будь яких інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведені факти свідчать про формальний підхід інспектора при складанні протоколу, який до того ж і не з?ясував фактичних обставин справи.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції Укараїни, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вважає не доведеним факт керування останнім о 22 год. 15 хв. на набережній озера в м.Козова Тернопільської області транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а відтак були відсутні підстави для проходження ним огляду на стан алкогольного сп?яніння.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32 1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_7