ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2018 р. м. Харків
Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., за участю секретаря Кіріяченко В.В., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, -
встановив:
20.09.2018 о 22-57 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, за адресою: м. Харків, перехрестя вул. Гвардійців Широнінців та вул. Дружби Народів, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоровя (КЗОЗ ХОНД) відмовився в присутності двох свідків.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що у зазначений час він перебував у тверезому виді, алкогольних напоїв не вживав, просив закрити провадження у справі за цим адміністративним протоколом, повністю підтримав позицію свого захисника, свою вину не визнав.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заперечував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, просив провадження по адміністративній справі за ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виклав також письмово клопотання (а.с. 45-46). На обґрунтування своєї позиції зазначав, зокрема, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення викладено фактично два адміністративних правопорушення. В той момент, коли працівник патрульної поліції нібито почув запах алкоголю, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, момент вчинення правопорушення взагалі не зафіксовано, відсутність правопорушення підтверджується відеозаписом з бодікамери працівника патрульної поліції. Огляд ОСОБА_1 на стан спяніння фактично не проводився. Працівник патрульної поліції обмежився тільки питанням, чи готовий він пройти тест на алкогольне спяніння. Вважає, що така поведінка працівника патрульної поліції грубо порушує Інструкцію, згідно якої особа, що проводить огляд, повинна перед початком розяснити затриманому порядок проведення такого огляду, його право пройти такий огляд у медичний установі. Цього працівником патрульної поліції виконано не було. ОСОБА_1 не було розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, після питання щодо проходження огляду, працівник патрульної поліції пішов шукати «понятих». Згідно долучених відеоматеріалів до протоколу про адміністративне правопорушення багато часу взагалі не відображено на відеозаписах, відео постійно переривається, фактично встановити усі обставини справи неможливо через відсутність повного відеозапису усієї події. Відеозапис переривався з невідомих причин, близько 40 хвилин спілкування між ОСОБА_1, працівниками поліції та іншими невідомими особами на місці складення протоколу відсутні. Пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 відсутні на відеозапису, хоча один зі свідків засвідчив той факт, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд в медичній установі, а навпаки погодився пройти медичний огляд у лікарській установі. Вважає також, що пояснення свідків відібрані з грубими порушеннями, а саме, з пояснень ОСОБА_4 невідомо, хто відбирав ті пояснення, на підставі чого було встановлено особу ОСОБА_4, відсутній підпис ОСОБА_4 про те, що він ознайомлений з вимогами ст. 63 Конституції України, в графі «по суті поставлених запитань….» відсутні прізвище та ініціали особи, що дає пояснення. З пояснень ОСОБА_7 невідомо хто відбирав ті пояснення, на підставі чого було встановлено особу ОСОБА_4, в графі «по суті поставлених запитань….» відсутнє прізвище та ініціали особи, що дає пояснення. Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 також мають фактично ті ж самі недоліки в частині невстановлення осіб, що надають пояснення. Крім цього, в поясненнях свідків не зазначено час та місце прийняття пояснень. Вважає, що реально встановити факт присутності цих осіб на місці складання протоколу, а також взагалі, що ці особи щось чули чи бачили неможливо, оскільки такі докази не можуть являтися достатніми та допустимими, вони складені з грубими порушеннями та суперечать одне одному. Посилався також на показання допитаних судом свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які вказували про те, що ОСОБА_1 20.09.2018 алкогольних напоїв не вживав.
Так, в судовому засіданні 07.12.2018 в якості свідка допитано ОСОБА_8, який пояснив, що він разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_1 їздили у м. Київ. Приблизно о 22.00 год. вони повернулися з м. Києва, ОСОБА_1 та ОСОБА_12 перебували у нього вдома приблизно пів години, спиртні напої вони не вживали.
В судовому засіданні 07.12.2018 допитано в якості свідка ОСОБА_9, який пояснив, що 20.09.2018 він приїхав до своєї сестри близько сьомої години ранку та знаходився в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, близько 22.00 год. приїхали ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 В той вечір спиртні напої ніхто не вживав, в тому числі ОСОБА_1
В судовому засіданні 07.12.2018 допитано в якості свідка ОСОБА_10, який пояснив, що 20.09.2018 він зайшов до матері близько 22.00 год., побачив сестру ОСОБА_11, мати ОСОБА_8 та ОСОБА_1, котрі приїхали з м. Києва. Спиртних напоїв ніхто не вживав, в тому числі ОСОБА_1
В судовому засіданні 07.12.2018 допитано в якості свідка ОСОБА_11, яка пояснила, що 20.09.2018 вона, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_1 їздили у м. Київ. Повернулися близько 22.00 год. Приблизно 30 хв. вони були у ОСОБА_8 Спиртні напої ніхто не вживав, в тому числі ОСОБА_1
Суд, дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.
Згідно положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №185123 від 20.09.2018 (а.с. 1), поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 2), поясненнями ОСОБА_13 (а.с. 4), поясненнями ОСОБА_6 (а.с. 5) фактичними даними, що містяться на диску з відео-матеріалом, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 9).
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.
В п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі- ПДР) водієм ОСОБА_1О, відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного спяніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоровя проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Відповідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Складений протокол про адміністративне правопорушення містить дані щодо двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які в письмових поясненнях підтвердили факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя КЗОЗ ХОНД вул. Шевченко, 26 (а.с. 2, 4). Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння зафіксовано на диску з відео-матеріалом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, як зафіксовано і свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с. 8).
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.
ОСОБА_1 протокол підписав, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних про адресу проживання, не керування транспортним засобом тощо не заявляв (а.с. 1).
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надано.
Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БД №185123 від 20.09.2018 відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Більш того, згідно вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного спяніння.
У відповідності до вимог ч. 7 ст. 266 КУпАП, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Наданий до суду матеріал містить дані щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, та передачу управління ним іншій особі ОСОБА_14 (а.с. 6). При цьому, даних щодо незгоди ОСОБА_1 з таким тимчасовим відстороненням його від керування транспортним засобом 21.09.2018 матеріали справи не містять та до суду не надано.
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейскьим судом з прав людини.
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішенння ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).
Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозвязку, суддя прийшов до висновку про те, що вони дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у присутності двох свідків.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.
Обставини, що обтяжують або помякшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
Враховуючи викладене, суд, вивчивши матеріали справи, дані про особу правопорушника, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави та позбавлення права керування транспортними засобами.
За вказаних обставин, клопотання ОСОБА_1 та його захисника щодо закриття провадження за справою задоволенню не підлягає.
Позицію ОСОБА_1 та його захисника щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення суд розцінює як спосіб захисту особи від складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Більш того, пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Як зазначено вище, протокол відносно ОСОБА_1 складено у звязку з відмовою останнього пройти огляд на стан алкогольного спяніння як на місці зупинки, та в медичному закладі, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, обєктивна сторона якого визначена у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідальність за вчинення якого передбачена санкцією цієї ж норми Закону.
Даних, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, в ході розгляду справи стороною захисту не надано та не спростовано зміст протоколу та зазначені вище докази, залучені органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення.
З цих же підстав, пояснення допитаних судом за клопотанням захисника свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які вказували про те, що ОСОБА_1 20.09.2018 алкогольних напоїв не вживав, самі по собі не спростовують факту ухилення ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.
В порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 352,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40?, 130, 245, 252, 280, 283, 284 КпАП України, суд, -
УХВАЛИВ:
Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.О. Муратова