П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 м. Ужгород

Суддя Апеляційного суду Закарпатської області Феєр І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2018.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець с.Тийглаш вул. Гагаріна, 65 Ужгородського району, не працюючий, визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №070851 від 21.12.2017 та постанови судді від 18.01.2018 вбачається, що ОСОБА_1, 21.12.2017, о 02 год. у м. Ужгороді по вул. Гагаріна, керував автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак 2S13313 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан спяніння проводився за його згодою у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Драгер» в писутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням шрафу та позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати, провадження закрити з підстав незоконності вказаної постанови. Вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розглянув справу в його відсутності, чим позбавив його права на захист. Повістку про виклик до суду не отримував, тому вважатись належно повідомленим про місце і час розгляду справи щодо нього не може. Працівники поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не дотрималися вимог розділу 2 п.6 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (затверджена Наказом МВС України від 06.11.2015 №1376), адже з отриманої

-2-

ним копії протоколу не можливо встановити склад правопорушення та інші дані внесені до протоколу. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано наявність пояснень свідків, але їхня кількість та дані не зазначені в протоколі. Дані про свідків та суть пояснень останніх відсутні і в постанові суду. Крім того, суддя, при постановленні рішення, порушив вимоги ст. 252 КУпАП, не вжив заходів для всебічного, повного й обєктивного дослідження всіх обставин справи, не перевірив пояснення свідків, не опитав працівника поліції, який склав протокол та не надав йому можливість надати пояснення.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про свідчить розписка поштового відділення про вручення судової повістки та заяви його захисників, які просять апеляційну скаргу розглянути без їх участі.

Дослідивши матеріали справи про адмінінстративне правопорушення, доводи викладені в апеляційній скарзі та клопотанні від 31.05.2018, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що суддя дослідив і належно оцінив зібрані в справі докази в їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених у постанові обставин і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується конкретними обставинами події, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №070851 від 21.12.2018 (а.с. 1), даними вимірювального приладу «Drager», згідно якого, при проведенні тесту, у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності виявлено 1,72 проміле алкоголю (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4, 5).

Крім того, вказані обставини підтвердили в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3, який був присутній при проходженні ОСОБА_1 тесту на вміст алкоголю в крові за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими 21.12.2017 в м. Ужгороді по вул. Гагаріна та працівник поліції ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваній постанові про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив його право на захист та позбавив можливості приймати участь у розгляді справи щодо нього, оскільки вказане спростовується наявними у матеріалах справи повісткою про виклик до суду від 28.12.2017 (а.с.11) та рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ОСОБА_1 04.01.2018 (а.с.12), з якого вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи була вчасно та належним чином повідомлена.

-3-

Також, жодним чином не спростовує обставин вчинення ним правопорушення, посилання останнього на отримання ним не належно оформленої копії протоколу та відсутності запису щодо свідків, оскільки наявний у матеріалах справи оригінал протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, зокрема розділу 2 пункту 6 та ст.256 КУпАП, а також містить запис про присутність на місці вчинення адміністративного правопорушення двох свідків (а.с.1), пояснення яких додані до матеріалів справи та містяться на аркушах справи №4 -5.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор СРПП №2 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави такий фальсифікувати, на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. У зв'язку із зазначеним, апеляційний суд приходить до висновку про те, що інспектор Малош О.І. при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Докази в даній справі про адміністративне правопорушення здобуті відповідно до вимог КУпАП та інших нормативних актів України, і підстави визнання їх недопустимими в апеляційного суду відсутні.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин справи та особи правопорушника, і є розмірним до вчиненого і справедливим.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

При прийнятті рішення також, враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2018 щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: