П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2018 Справа №607/17467/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції та Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2018 року о 23.50 год. в м. Тернополі по вул. Б. Лепкого, 10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "RENAULT TRAFIC", д.н.з.ВО 5198 ВВ, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 081261 від 01 вересня 2018 року, 01 вересня 2018 року о 01.03 год. в м. Золочеві по вул. М. Шашкевича водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "RENAULT TRAFIC", д.н.з.ВО 5198 ВВ в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан наркотичного спяніння, у встановленому законом порядку, проводився у Золочівській ЦРЛ у лікаря-нарколога за адресою: м. Золочів, вул. А. Павлова. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1, винним себе у порушенні п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, а відтак, у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки 01 вересня 2018 року о 01.03 год. в м. Золочеві по вул. М. Шашкевича він керуючи автомобілем НОМЕР_1 не перебував в стані наркотичного спяніння. Крім цього, жодних доказів його вини у вчиненому матеріали справи не містять, а тому просив закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що такого обовязку водій ОСОБА_1 не виконав, що підтверджується дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 423653 від 30 серпня 2018 року; переглянутим відеозаписом (речовим доказом) із нагрудних камер спостереження працівників поліції; чеком приладу «Drager Alcotest 6810», щодо виявлення стану спяніння від 29 серпня 2018 року о 23 год. 57 хв., який показав результат 0,00 ‰; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтвом про повірку газоаналізатора Alcotest 6810 № ARBF-0443 (чинне до 06 грудня 2018 року); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30 серпня 2018 року; постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП серії ЕАВ № 566951 від 30 серпня 2018 року; рапортом інспектора роти №.2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_5 від 30 серпня 2018 року.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи не підтверджується наявність у діяннях ОСОБА_1 порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, у матеріалах справи містяться результати біохімічного аналізу крові №1, однак у ньому не зазначено висновку про те, що ОСОБА_1 01 вересня 2018 року перебував в стані наркотичного спяніння.

Інших належних доказів, які б підтверджували дані, які викладені у протоколі серії БД № 081261 від 01 вересня 2018 року, матеріали справи не містять.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху не підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 081261 від 01 вересня 2018 року щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин не знайшли свого підтвердження, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, у звязку з чим провадження в даній справі слід закрити.

Крім цього, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, а отже, і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи. З цих підстав його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, наклавши адміністративне стягнення в межах її санкції.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 умисно вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують чи помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно довідки, виданої 03 вересня 2018 року Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримував посвідчення водія серії ВХО № 347344.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн. в дохід держави.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_6 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у звязку з наявністю обставин, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_7