П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.12.2018 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова- Мартинишин М.О., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2.

за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 17.11.2018 року о 14:58 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вулиць ОСОБА_2 - Новий Світ у м. Львові, після дорожньої транспортної пригоди з його участю вживав алкоголь(горілку), до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.10є ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №400166 від 17.11.2018 року.

Правопорушник ОСОБА_1 в суд не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому на підставі ст.268 КУпАП України, вважаю, що справу можна розглядати у його відсутності.

Вивчивши представлені адміністративні матеріали(протокол про адміністративне правопорушення серія БД №400166 від 17.11.2018 року, копії протоколів, акт, пояснення свідків та правопорушника, копію схеми місця ДТП та відеозапис з нагрудних відеореєстраторів поліцейських), вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КпАП України, дії останнього правильно кваліфіковано за даною статтею.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути зясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення доведена матеріалами зібраними по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №064888 від 03.09.2018 року, копіями протоколів, актом, поясненнями свідків та правопорушника, копією схеми місця ДТП та відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке свідчить про підвищену небезпеку подібних правопорушень та осіб, що їх вчиняють, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400(двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 23, 33, 40-1, 268, 283, 284 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400(двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через районний суд.

Суддя Мартинишин М.О.