АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/602/18 Справа № 712/4171/18 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Калашник В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/4171/18 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкасиза апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкасивід 01 червня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором відокремленого структурного підрозділу Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_331.03.2018 о 01 год. 30 хв. в м.Умань, вул. Пушкіна, 10, керував автомобілем Фольцваген д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з рота, нерозбірлива мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3,подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, як незаконну, та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю події та складу адмінправопорушення посилаючись на те, що:

- ОСОБА_3 не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, йому не пропонували в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп'яніння;

- працівники поліції не оформляли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_3 в присутності останнього, в тому числі - в присутності свідків;

- місцевим судом розглянуто справу за відсутності ОСОБА_3, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості заявити клопотання про допит свідків ;

- працівниками поліції внесено до протоколу про адмінправопорушення не вірні дані щодо місця проживання ОСОБА_3, та порушено правила підсудності при розгляді справи.

Заслухавши думку ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Соснівського районного суду м. Черкасиі, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду підлягає поновленню, а подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 053429 від 31.03.2018, відповідно до якого ОСОБА_331.03.2018 о 01 год. 30 хв. в м.Умані, вул. Пушкіна, 10, керував автомобілем Фольцваген д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з рота, нерозбірлива мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України(а.с. 3);

- поясненнями свідка ОСОБА_5 про те, що він був свідком того, як водій ОСОБА_3відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння ( а.с. 4).

Кім того, апеляційним судом в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області безпосередньо допитано свідка ОСОБА_6, який пояснив , що він працював охоронцем в готелі в м. Умань та 31.03.2018 близько 01 год. ночі разом з своїм напарником ОСОБА_5 проходив по вул. Пушкіна в м.Умані, біля психіатричної лікарні, вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків. В їх присутності ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного сп»яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, але останній відмовився в їх присутності, після чого ОСОБА_6 надав працівникам поліції письмові пояснення по вказаному факту.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Також апеляційним судом в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області допитано свідка ОСОБА_7, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, та пояснив, що під час несення служби ним було зупинено автомобіль Фольцваген д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, у якого було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в місцевій лікарні, на що ОСОБА_3 відмовився. Також пояснив, що ним було залучено 2 громадян, які проходили поряд, в якості свідків, та особи яких перевірено по базі «АРМОР», і в їх присутності ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, однак останній відмовився.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснив, що він разом з працівниками відокремленого структурного підрозділу Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 31.03.2018 близько 01 год. ночізнаходився при виконанні службових обов'язків, а саме : на автомобілі під його керуванням проводили рейд по м. Умані з метою виявлення фактів незаконного використання електроенергії. Під час руху по вул. Пушкіна його автомобіль зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі. Однак на той час, враховуючи службові обов'язки, він не мав часу для проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, та наполягав на його проходженні на місці зупинки, але працівниками поліції не було забезпечено технічної можливості проходження огляду на місці зупинки, у зв'язку з чим він відмовився їхати до медичного закладу, оскільки він був тверезий і йому потрібно було продовжувати рейд по м. Умані.

Тобто під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 не заперечував того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, а тому в його діях відсутній склад інкримінованого йому адмінправопорушення , є безпідставними, оскільки диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складено саме з цих підстав.

Твердження апелянта про відсутність будь-яких свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 та відсутність свідків, які б засвідчили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп»яніння, є також безпідставними, та спростовуються показаннями безпосередньо допитаних апеляційним судом свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також письмовим поясненням свідка ОСОБА_6 і ОСОБА_5 ( а.с. 4, 5) .

Крім того, ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не був позбавлений можливості надавати письмові пояснення по вказаному факту, та вказати про необхідність допиту свідків, але своїми правами не скористався, та відмовився від підпису у вказаному протоколі ( а.с.3).

Також, вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_3, в тому числі - на захист, а тому постанова місцевого суду з підстав, що він не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції, чи присутність в суді апеляційної інстанції , не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо нього, а судом першої інстанції вжито всіх заходів для унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_3, а також здійснено всі дії для розгляду справи в розумні строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції правил підсудності є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем проживання порушників.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме : протоколу про адміністративне правопорушення та витягу з договору про надання правової допомоги від 11.06.2018 (а.с. 17) - ОСОБА_3 вказує адресу проживання АДРЕСА_2, що належить до територіальної юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси. Крім того, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 14), ОСОБА_3 особисто отримав повістку про виклик до Соснівського районного суду м. Черкаси, направлену саме на адресу АДРЕСА_2.

За таких обставин правила територіальної підсудності розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП не порушено.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкасивід 01 червня 2018 року.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкасивід 01 червня 2018 рокупро притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка