Справа № 206/4131/18
Провадження № 3/206/1458/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., за участю секретаря Мороза К.Т., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2018 о 15 год. 55 хвилин в м. Дніпро по вул. 20-річчя Перемоги 55, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) Mercedes-Benz, н.з. АЕ 1000 МВ з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знаючи, що відносно нього складено протокол, який направлений до суду, в суд не зявився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1, оскільки він належним чином повідомлений про розгляд справи.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння (п. 2.5). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав суду, що 08.07.2018 приблизно о 15 год. дня він проїздив повз ж/м Придніпровськ та біля райради побачив багато поліцейських, підїхав дізнатися, що сталося та вони запропонували йому бути свідком того, як водієві буде запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння. Водію, який назвався ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та проїхати у лікарню для проходження огляду, однак ОСОБА_1 відмовлявся та постійно пропонував поліцейським вирішити це питання якось по іншому. По його поведінці було видно, що він знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Водій поводив себе зухвало, неодноразово наголошував, що без проблем вирішить це питання у суді. Потім дістав пляшку шампанського та наголосив, на тому що це є знаряддя злочину та пропонував з ним випити. Його було відсторонено від керування та передано авто його товаришу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав суду, що 08.07.2018 його попросили побути свідком того, як водію ОСОБА_1 запропонують пройти огляд на стан алкогольного спяніння. Він бачив автомобіль марки Мерседес-Бенс чорного кольору з номерами 1000. Водій ОСОБА_1 був дійсно в стані алкогольного сп'яніння, це було видно, тому що він хитався, у нього була не чітка мова та він виражався нецензурною лайкою. Поліцейські декілька разів пропонували водію пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та пропонували проїхати у лікарню. Однак ОСОБА_1 відмовлявся неодноразово. Під час оформлення протоколу та матеріалів водій поводив себе зухвало. Постійно казав, що без проблем вирішить це питання в суді та це вже не в перший раз його зупиняють в нетверезому вигляді. ОСОБА_1 було відсторонено від керування та передано авто його товаришу.

Протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 174414 від 08.07.2018, з якого встановлено, що 08.07.2018 о 15 год. 55 хвилин в м. Дніпро по вул. 20-річчя Перемоги 55, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz, н.з. АЕ 1000 МВ з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з яких вбачається, що вони були запрошені в якості свідків за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 55, де водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння відмовився пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння.

Відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Mercedes-Benz, н.з. АЕ 1000 МВз явними ознаками алкогольного спяніння та у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікарні, в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які це підтвердили у судовому засіданні. Також водій ОСОБА_1 на відеозаписі підтвердив той факт, що він дійсно керував даним транспортним засобом та вживав спиртні напої напередодні того, як сів за кермо. Водночас на відеозаписі чутно, як водій ОСОБА_1 неодноразово пропонував «вирішити питання» з поліцейськими без виклику свідків та без цієї паніки, а після зявлення свідків водій неодноразово вказував, що вирішить це питання у суді, що свідки також підтвердили у судовому засіданні. Водій на відеозаписі дійсно поводив себе зухвало, та в нього вбачаються ознаки алкогольного спяніння, а саме: почервоніння обличчя, невиразна мова та порушення координації рухів.

Відеозапис є безперервним, із супроводженням звуку, тому при дослідженні цього відеозапису у суду не виникло жодних сумнівів, що водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного спяніння, що заборонено, відповідно до п. 2.5 ПДР.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення, вважаю необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,4 0 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.С. Маштак