П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В.,розглянувши матеріали тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності солдата, старшого навідника МБ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, старшого навідника МБ за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення №0014 від 10.05.2018 року солдат ОСОБА_2 08 травня 2018 року о 09.00 був виявленим на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду. Вказані дії гр. ОСОБА_2 , кваліфіковано, як правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання солдат ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав про причини неявки не повідомляв.

Дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із змісту ст.245 КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП наступає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті зокрема ч.1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння , вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Положеннями ст. 276 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

З протоколу про військове адміністративне правопорушення №0014 вбачається, що солдату ОСОБА_2 інкримінують правопорушення передбачене ч.3 ст172-20 КУпАП, при цьому вказуючи, що солдат ОСОБА_2 08 травня 2018 року о 09.00 був виявленим на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду. Разом з тим, вказані в протоколі обставини адміністративного правопорушення не відповідають диспозиції ч.3 ст172-20 КУпАП. Крім того, не вказано повних анкетних даних особи відносно якої складено протокол ( ОСОБА_2 ).

Крім того, згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Цією ж статтею передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

На підставі Указів Президента України: від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015 в Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно. Указом Президента України № 411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» фактично здійснено демобілізацію останньої черги мобілізованих, оскільки згідно даного Указу у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період. Інших Указів про мобілізацію Президентом України не видавалось.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на те, що складання протоколу та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, вважаю за необхідне направити дану справу до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 221, 251 ч.1 ст.256, 278 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Матеріали справи про військове адміністративне правопорушення відносно солдата, старшого навідника МБ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.172-20 КУпАП, повернути до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) для усунення вищевиявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В. Фазикош