Номер провадження: 33/785/1137/18
Номер справи місцевого суду: 522/9069/18
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Тьосовій Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, його представника - адвоката Гайси А.М., потерпілої - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним в тому, що відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 23.05.2018 року, суддя отримала 24.05.2018 року, 25.03.2018 року о 15.45 год. ОСОБА_2 за адресою м. Одеса, вул. Леваневського, 9, висловлювався нецензурною лайкою щодо дружини ОСОБА_4, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №082994 від 06.04.2018 року за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, який підписав правопорушник.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову районного суду скасувати та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог щодо поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що справа була розглянута без його участі та участі його представника, який до того ж подав клопотання до суду про відкладення судового розгляду справи, призначене на 22.06.2018 року, що є порушенням ст. 268 КУпАП, копію постанови апелянт отримав лише 02.07.2018 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не підтверджують його винуватість та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім цього, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями ст. 256 КУпАП, а саме: не містить відмітки, на підставі якого документа встановлено особу правопорушника; не зазначені свідки та потерпілі адміністративного правопорушення; сам протокол складався не у день вчинення правопорушення (25.03.2018 року), а через 12 днів після його вчинення (06.04.2018 року). Суд розглянув справу неповно і однобічно на підставі суперечливих доказів, в тому числі наданого ОСОБА_4 диску, який не може вважатися допустимим та належним доказом, внаслідок чого дійшов висновку, який не відповідає фактичним обставинам справи. Також, вказує, що справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, була розглянута з пропущенням встановленого ч. 2 ст. 277 КУпАП строку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, виступ потерпілої ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, обов'язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі ухилення від явки до суду цю особу може бути органом внутрішніх справ піддано приводу.

Як видно із справи, її було розглянуто без участі ОСОБА_2 та його представника (а. с. 24).

Крім цього, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подала клопотання до суду про відкладення судового розгляду справи, призначене на 22.06.2018 року, однак, районний суд розглянув справу за їх відсутності (а. с. 21).

Копію постанови районного суду не було направлено ні ОСОБА_2, ні його представнику, що є порушенням ст. 285 КУпАП і сприяло тому, що апелянт не подав вчасно апеляційну скаргу. Згідно матеріалів справи копію постанови Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, останній отримав лише 02.07.2018 року та 11.07.2018 р. ним подано апеляційну скаргу (а. с. 27, 28-35).

Згідно ст. ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова районного суду щодо ОСОБА_2 цим нормам закону не відповідає.

Розгляд справи без участі ОСОБА_2 та його представника слід визнати порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачене ст. 268 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що районним судом безпідставно обмежено права ОСОБА_2, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, не дослідивши усіх обставин справи та не надавши йому можливості прийняти участь у судовому засіданні, накладено адміністративне стягнення, про поважність пропущення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, та необхідність його поновлення.

Також, відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке вимогам закону не відповідає, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Між тим зміст протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП під вчиненням насильства у сім'ї слід розуміти умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Таким чином, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повинна містити обов'язкові складові: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання або можливості настання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

У протоколі серії ГП №082994 від 06 квітня 2018 року про адміністративне правопорушення, складеному ДОП Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6, зазначено, що ОСОБА_2 25.03.2018 року близько 15.45 год. за адресою: м. Одеса, вул. Леваневського, 9, висловлювався нецензурною лайкою щодо дружини ОСОБА_4

Із змісту протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення (вчинення якого ставиться в вину ОСОБА_2.) не встановлена та не розкрита відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: відсутні відомості щодо суб'єктивної сторони правопорушення, зокрема, форми вини; не зазначено, які саме дії фізичного, психологічного чи економічного характеру вчинив ОСОБА_2 та чи внаслідок дій ОСОБА_2 могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілої ОСОБА_4, та яка саме, що є обов'язковими ознаками об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення положень ст. 256 КУпАП не зазначено в чому саме проявлялося насильство, вчинене ОСОБА_2 щодо своєї дружини ОСОБА_4

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

За змістом закону, підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП залишилась поза увагою суду першої інстанції, що унеможливлювало постановлення у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, постанова судді районного суду підлягає скасуванню.

Так само і суд першої інстанції не встановив і не розкрив у фабулі правопорушення та відповідно не довів, із посиланням на докази, спричинення дій фізичного, психологічного чи економічного характеру ОСОБА_2, наявність наслідків у вигляді настання або можливості настання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілої, хоча це прямо передбачено диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а лише послався у постанові на висловлювання ОСОБА_2 нецензурною лайкою, не мотивувавши свої висновки та не зазначивши, який характер мали дії ОСОБА_2 та які наслідки від них настали.

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» насильство в сім'ї -це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Разом з тим, висловлювання нецензурною лайкою не може бути розцінені як психологічне, фізичне чи інше насильство.

Крім того, як нецензурна лексика від учасників сварки могла завдати чи завдала шкоду здоров'ю потерпілої в суді також не з'ясовано.

З огляду на наведене, суддя дійшов неправильного висновку, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не встановлена вина особи у його вчиненні.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що насильства в сім'ї не вчиняв.

Крім цього, згідно ч. 2 статті 283 КУпАП , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Однак, в порушення вищезазначених вимог КУпАП, районним судом в мотивувальній частині постанови взагалі не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність ОСОБА_2, не зазначено статтю та кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, які на думку районного суду наявні в діях ОСОБА_2

В зв'язку з вищевикладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке не відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на що він обґрунтовано звертає увагу в апеляційній скарзі, то постанова судді районного суду підлягає скасуванню, а справа - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб