Справа № 750/9648/18 Головуючий у 1 інстанції Григор'єв Р. Г.
Провадження № 33/4823/123/18
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року місто Чернігів

Чернігівській апеляційний суд у складі:

судді Акуленко С.О.

правопорушника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року, -

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого, мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 09 вересня 2018 року, о 23 год. 15 хв., в м. Чернігові, по вул. Шевченка, 106, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та у лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати і закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В підтвердження своїх вимог зазначив, що постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнята з порушенням норма матеріального та процесуального права. Зазначив, що не заперечує, що в зазначений час перебував у стані алкогольного сп'яніння та дійсно відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків. Однак свою відмову від проходження медогляду мотивував тим, що автомобілем він не керував. Вказав, що рішення суду не може ґрунтуватися на суб'єктивному сприйнятті свідком ОСОБА_2 подій, а сам факт фіксації руху його автомобілю на відеореєтраторі свідка не свідчить проте, що він на той час перебував в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, для складання протоколу був запрошений свідок, який є діючим співробітником поліції і може бути зацікавленою особою. Зазначив, що рапорт працівника поліції, не підтверджує, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння за кермом, а відмову суду у виклику свідка ОСОБА_3, який був очевидцем подій, не обґрунтованою.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу і просив її задовольнити, стверджуючи, що не перебув за кермом в стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши пояснення правопорушника на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 09.09.2018 серія БД № 238416, посяненнями свідка ОСОБА_4, наданим останнім в суді першої інстанції, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 щодо відмови у проходжені ОСОБА_1 огляду на спяніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі, рапортом працівника поліції ОСОБА_6 та його поясненнями в наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, відеозаписом, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР України зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4, не були свідками того, що він керував тарвпотним засосбом в стані алкогольного спяніння, а були лише свідками його відмови від пропозиції поліцейських про проходження огляду на алкогольне сп'яніння, то вони є необґрунтованими та безпідставними, оскільки данні свідки, засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, ак свідок ОСОБА_4 був свідком керування автомобілем, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків, зокрема свідка ОСОБА_4 було необ`єктивне ставлення та таких доказів ОСОБА_1 чи його адвокати суду не надали.

Твердження ОСОБА_1 про те, що судом було відхилено його клопотання про допит свідка, не заслуговують на увагу.

Із матеріалів справи, зокрема протоколів судових засідань від 27.09.2018, 17.10.2018, 06.11.2018, 14-19.11.2018 вбачається, що від ОСОБА_1 та адвокатів в його інтересах, не надходило будь-яких заяв та клопотань про допит свідка ОСОБА_7

Крім того, КУпАП не містить заборони про залучення у якості свідків осіб, які хоча і є працівниками поліції, але на момент залучення як свідка, перебувають на відпочинку та не виконують службові обов'язки. З огляду на наведене, сама приналежність до даної професії свідка, який виконав свій громадянський обов'язок, не може свідчити про його упередженість або зацікавленість.

Таким чином, не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладення стягнення враховується обставини вчиненого правопорушення, його характер, особу порушника, ступінь його вини.

Так, адміністративне стягнення на ОСОБА_1, накладено судом у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року, відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко