Справа № 359/911/18 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю. В.
Провадження № 33/780/411/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 249 04.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, перевіривши матеріали апеляційної скарги прокурора на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року щодо ОСОБА_2; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП, а провадження у справі в частині накладення адміністративного стягнення закрито за закінченням строків притягнення до відповідальності, передбачених 38 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП і накласти на нього стягнення в межах санкції зазначеної норми.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши апеляційну скаргу прокурора, приходжу до висновку, що вона не підлягає розгляду, а тому її слід повернути прокурору, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 250 КУпАП прокурор має право, серед іншого, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, постанова в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором згідно ч.1 ст. 287 КУпАП лише у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, відповідно до якої прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Зазначена позиція, також викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі порушення, повязані з корупцією та зазначено, що в інших випадках, виходячи зі змісту ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Як вбачається з постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП та закрито провадження у справі у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених 38 КУпАП.

Оскільки до ОСОБА_2 постановою суду не застосовувались заходи примусового характеру, повязаного з обмеженням його особистої свободи, то в даному випадку прокурор не має повноважень на оскарження судового рішення.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга прокурора не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також з огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не наділений правом оскаржувати рішення судді в справі про адміністративне правопорушення, крім випадків, визначених ч.1 ст. 287 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись, ст. ст.7 п. 5, 287, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна