Справа № 163/1995/18 Провадження №33/802/280/18 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ч.1 ст.483 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці - Пікалюка М.С.,

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2,

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 на постанову Любомльського районного суду від 16 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає АДРЕСА_1, водія ТОВ «Євро Транс Плюс», РНОКПП невідомий, закордонний паспорт FG564850, за ч.1 ст.483 МК України

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови Любомльського районного суд від 16 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 71710(сімдесят одна тисяча сімсот десять) гривень 74 копійки з конфіскацією в дохід держави інвертора «KACO Blueplanet» вартістю 71710,74 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_2 витрати митниці за зберігання товару в розмірі 874 грн.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 слідуючи 17.05.2018 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС з України в Республіку Польща автомобілем «МАН», номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом «Шмітц», номерний знак НОМЕР_2, перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю інвертор «KACO Blueplanet» вартістю 71710,74 гривні, що знаходився в напівпричепі із законно переміщуваним консолідованим вантажем, шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містили неправдиві дані щодо кількості вантажних місць, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки рішення суду є незаконним, а висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши думку представника митного органу який вважав, що постанова суду є законною, ОСОБА_2 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд на підставі докладної перевірки й належної оцінки сукупності зібраних у справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при вказаних у постанові обставинах.

Так, частина 1 статті 483 МК України передбачає адміністративну відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно п. 37 ст. 4 МК України, перевізником є особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України, або є відповідальною за такі перевезення.

Відповідно до ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов'язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Згідно ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення, або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу (органу доходів і зборів), як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі, якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки зазначених відомостей, або в разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної.

Як вбачається з матеріалів справи в акті огляду транспортного засобу, товарно-супровідних документах на консолідований вантаж, письмових поясненнях ОСОБА_2, та поданих до митного контролю документах вказано про товари в кількості 84 вантажних місця. Разом з тим під час огляду встановлено, що виявлений в напівпричепі інвертор становив 85 вантажне місце.

В своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав, що кількість місць не перевіряв; в товарно-супровідних документах будь-які його зауваження про неможливість перевірки кількості місць відсутні.

Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що протокол щодо ОСОБА_2 складено правомірно, а невідповідність поданим ним товарно-супровідним документам фактичної кількості вантажних місць, що спричинено наявністю інвертора, повністю доведена.

На підставі сукупності досліджених доказів суд дав правильну оцінку діям ОСОБА_2, кваліфікувавши їх за ч.1 ст.483 МК України як дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання товарно-супровідних документів з неправдивими відомостями щодо кількості вантажних місць.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що постановлене по справі рішення в частині притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України та накладення на нього стягнення є законним і обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу так як були предметом розгляду у судді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка.

З врахуванням зазначеного апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду від 16 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук