Справа № 490/1163/18 01.06.2018 01.06.2018 01.06.2018
Номер провадження: 33/784/262/18
Провадження № 33/784/262/18
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: Гречана С.І.
Головуючий апеляційного суду: Яворська Ж.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої судді - Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -захисника ОСОБА_3 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2018 року

В С Т А Н О В И В

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця в м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, номер облікової картки платника податків не відомий, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, в дохід держави стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що згідно проколу про адміністративне правопорушення, 10 лютого 2018 року близько о 08 год. 50 хв.ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр. Центральному, в районі будинку 27, в м. Миколаєві, був зупинений представниками патрульної поліції. В зв'язку з підозрою, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкіри обличчя) йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку. На місці зупинки водій ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного пристрою «Драгер» у присутності двох свідків. За результатами тесту ОСОБА_2 перебував стані алкогольного сп'яніння, порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №092142 від 10.02.2018 року.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, ОСОБА_2 заявив клопотання про поновити строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що не повідомлявся про розгляд справи в суді першої інстанції, оскаржувану постанову ухвалено за його відсутності, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП, якою встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, зазначає, що постанову він отримав 08 травня 2018 року після неодноразового звернення до суду його захисника.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи забезпечено у відповідності до

вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та наведено докази, на основі яких, у

визначеному законом порядку, встановлено наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суд першої інстанції, в порушення вище вказаних вимог закону, копію постанови своєчасно ОСОБА_2 не надіслав.

Матеріали справи містять відомості про направлення йому копії оскаржуваної постанови лише 02 травня 2018 року. Однак відсутні докази отримання її ним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 повідомлявся про явку в судове засідання на 23 березня 2018 року на 10.00 год., судова повістка направлялась 26 лютого 2018 року за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, однак доказів належного повідомлення ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

30 березня 2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Ознайомившись 08 травня 2018 року з матеріалами справи, адвокатом 14 травня 2018 року подано апеляційну скаргу, в межах визначеного законом строку на апеляційне оскарження.

За наведених обставин, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки справа розглянута у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і апеляційна скарга подана в десятиденний строк з моменту отримання захисником ОСОБА_2- ОСОБА_3 копії оскаржуваної постанови.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об'єктивно підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що у відповідності до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7, розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції та у присутності двох свідків, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 перебував за кермом транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкіри обличчя. На місці зупинки транспортного засобу водій пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» №6810, ARAM 2299, тест №1350.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд ОСОБА_2 був проведений в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за допомогою алкотестера «Драгер» № 6810, результати проби, якого виявилися позитивними та становили 0,38 проміле. З вказаними результатами дослідження ОСОБА_2 ознайомлений їх не заперечував про що свідчить його особистий підпис, як на тестовій роздруківці так на акті огляду. Вищезазначене підтверджено поясненнями свідків, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у графі «документ, що посвідчує особу» у поясненнях свідків не заповнена, апеляційний суд не може визнати безумовними підставами для скасування постанови місцевого суду з огляду на малозначність вказаних недоліків, допущених під час складання протоколу. Крім того, вказані обставини, хоча і мають місце, однак, жодним чином не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність дозволу Міністерства охорони здоров'я України на використання спеціального технічного засобу - газоаналізатору «Драгер Алкотест 6810» спростовується наданими на адресу апеляційного суду копією свідоцтва про державну реєстрацію медичного виробу №14455/2014, сертифікату серії А №007292 затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого 01 вересня 2014 року та свідоцтвом про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3445, виданого 21 червня 2017 року та є чинним до 21 червня 2018 року.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, положень КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Твердження захисника ОСОБА_3 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КупАП, оскільки має місце склад правопорушення передбачений ч.2 ст.130 КУпАП не можуть бути прийнятті до уваги. Так, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області. Надана постанова копії суду першої інстанції від 03 січня 2018 року не може бути належних доказом, оскільки відсутні відомості щодо її чинності.

Така позиція правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ст. 268 КУпАП у зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_2, на думку апеляційного суду, є слушними.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_2 Розглянувши справу за даних обставин, без відповідної інформації щодо належного повідомлення останнього про дату та час розгляду справи, суддя допустив порушення, гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_2, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.

Так, право правопорушника бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду. Проте скориставшись своїми права, заявила клопотання про розгляд справи без його участі та участі його захисника ОСОБА_3

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

За такого постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3- залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Ж.М.Яворська