1Справа № 335/3455/18 3/335/675/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на ПАТ „МОТОР СІЧ, водієм, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР № 076490 від 27.03.2018 року, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Як зазначено у протоколі 26.03.2018 року о 20 год. 40 хв. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, міст Преображенського, водій ОСОБА_1 (27.07.1989р.н. ) керував транспортним засобом „Nissan Qashqai д.н. НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного спяніння. Стан наркотичного спяніння підтверджується згідно висновку КУ «ОКНД» ЗОР №1294 від 26.03.2018 (23:15). Від керування ТЗ відсторонено. Про повторність попереджено, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП

Захисник правопорушника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в суді пояснив, що в день до якого відноситься інкриміновані ОСОБА_1 дії, останній наркотики не вживав оскільки не вживає їх взагалі, тому що він працює водієм в ПАО „МОТОР СІЧ та кожен день проходить огляд у лікаря перед виїздом на лінію.

Через відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення за якими складений протокол, захисник останнього, ОСОБА_2 просить про звільнення його від відповідальності .

В порядку ч.1 ст. 268 КУпАП справа розглядалася за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності в присутності захисника ОСОБА_2

Заслухавши захисника, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції .

При цьому п.2.9а ПДД України передбачено що водієві забороняється керувати ТЗ у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних препаратів.

Порядок огляду визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного ,наркотичного . чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015року.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або що до перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

Як слідує із Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція) за наявності ознак, передбачених пунктом 4 розділу І , ІІ пункту 12 цієї Інструкції, поліцейський у разі наявності підстав вважати що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя .

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , останній отримав в 22 години 40 хвилин 26.03.2018р. направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного ,наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції в КУ ЗОНД, хоча згідно цих же матеріалів ОСОБА_1 був зупинений поліцейським ОСОБА_3 26.03.2018р. в 20 годин 40 хвилин, тобто після 2 (двох) годин з моменту зупинки а доставлений до медичного закладу , згідно документів адміністративної справи, в 23 години 10 хвилин 26.03.2018р, тобто огляд проводився за 2 години 30хвилин 26.03.2018р. після зупинки поліцейським ОСОБА_3 лікарем ОСОБА_4 в мед. закладі ЗОНД. А адміністративний протокол був остаточно складений поліцейським ОСОБА_3 в 00 годин 30 хвилин 27.03.2018 року, тобто через 4 години 30 хвилин. , тобто процедура оформлення матеріалів склала більше ніж 2 години, фактично склала 4 години 30 хвилин, що у свою чергу позбавило можливості водія ОСОБА_1 пройти медичний огляд у іншому закладі охорони здоровя самостійно, що він бажав зробити тому що з висновками категорично був не згодний.

Між тим такої лікарської установи як КУ ЗОНД та ЗОНД КЕО в місті Запоріжжя взагалі не існує, а існує медичний заклад міністерства охорони здоровя України Комунальна установа «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної Ради.

Згідно наказу МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року параграфу 3 пункту 3 огляд у закладах охорони здоровя що до виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства. Копії жодного свідоцтва в матеріалах адміністративної справи про проходження тематичного удосконалення лікарем ОСОБА_4 не має .

Згідно наказу МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року згідно параграфу 3 пункту 9 огляд використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання дозволених МОЗ підтверджуються сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки . Які не будь сертифікати відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки відсутні в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Згідно наказу МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року згідно параграфу 3 пункту 10 зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємкості . Вміст однієї ємкості використовується для первинного дослідження , вміст другої ємкості зберігається протягом 90 днів. Як зазначив захисник ОСОБА_1 останньому надавалася тільки одна ємкість , що є грубим порушенням при проведенні дослідження.

Згідно наказу МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року згідно параграфу 3 пункту 22 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння складені з порушенням цієї інструкції вважаються не дійсними. Тому захисник ОСОБА_1 вважає що в сукупності порушень пунктів наказу МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року висновок лікаря ОСОБА_4 від 26.03.2018року треба вважати недійсним

Крім того відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, обовязковому доказуванню підлягає наявність фактів в їх сукупності: факт керування особою транспортним засобом; знаходження цієї особи в стані алкогольного спяніння; відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пунктів 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7 Порядку).

Дослідженням вищевказаних доказів встановлено наступне.

Що стосується відео з архіву, що відтворює відеозапис подій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 то його взагалі немає в матеріалах адміністративної справи ,

В цей же час, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений процесуальної можливості самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, отже, за відсутності відповідних клопотань, самостійне витребування доказів судом є неможливим.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпції.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Отже прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст.251,252 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Виходячи з вищенаведеного, не можна зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, 27.07.1989року народження, працюючого на ПАТ «МОТОР СІЧ», водієм, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у звязку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Воробйов А.В.