Справа № 466/4589/18 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 33/783/912/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю правопорушника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП, -

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Стягнуто із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, штраф в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Стягнуто із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

Тимчасово вилучене посвідчення водія КІА № 675478 від 27.01.2006 року постановлено повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після виконання нею постанови суду про накладення адміністративного стягнення, та набранням постановою законної сили.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.07.2018 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 № 466/4589/18 за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП та № 466/4600/18 за правопорушення передбачене ст. 122- 4 КУпАП - об'єднані в одне провадження та присвоєно № 466/4589/18.

Згідно постанови суду, водій ОСОБА_1, керуючи 03.06.2018 року об 16 год. 40 хв., у м. Львів по вул. Ю. Липи, 16, транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, проявила не уважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагувала на її зміну, під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб для допомоги у здійсненні виїзду, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб автомобіль НОМЕР_2, що знаходиться у власності ОСОБА_2, порушивши вимоги пунктів 2.3 «б,д», 10.9 ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Вищевказану постанову оскаржила ОСОБА_1

У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року та закрити провадження у справі №466/4589/18 за відсутністю в її діях складу такого правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною і необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.

Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови суддею не дотримано вимоги ст.ст. 245, 278 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях апелянта є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Зокрема, порушено вимоги ст. 278 КУпАП щодо правильності складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Апелянт стверджує, що у поданому 02.07.2018 року письмовому клопотанні, звертала увагу суду на те, що поясненнях від 05.06.2018 та від 11.06.2018. отримані працівниками поліції від ОСОБА_2, та які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення №466/4589/18 та справи № 466/4600/18, підписані різними особами у місцях, визначених для персонального підпису особи, що надає такі пояснення. У протоколах серії БД № 400713 та серії БД № 400714 не вказано прізвища та адресу свідків.

Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення (№ 466/4589/18 об'єднаної) містять істотні розбіжності щодо дати заподіяння та виявлення пошкоджень на автомобілі AUDI А4.

У оскаржуваній постанові вказано: «Щодо виклику додаткових свідків жодних клопотань не надходило», хоча апелянт подавала 02.07.2018 року клопотання з тим, щоб викликати та опитати в судовому засіданні особу, яка вказана як свідок у рапорті.

Апелянт не погоджується з тим, що суд критично оцінив покази свідка ОСОБА_3, оскільки вона не є водієм та не розуміється у дорожній обстановці, не володіє теоретичними та практичними навичками керування транспортними засобами - однак факт відсутності удару може об'єктивно оцінити навіть особа, яка не є водієм.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції покликався лише на ушкодження автомобіля потерпілого, хоча при русі заднім ходом автомобіль апелянта лівою стороною фізично не зміг би завдати пошкодження з правого боку переднього бампера автомобіля, який був припаркований в заїзному рукаві позаду будинку №16 на вул. Ю. Липи, як зафіксовано на схемі місця ДТП.

Схема місця ДТП, складена 05.06.2018 о 13.20 год., об'єктивно не може слугувати доказом вини ОСОБА_1, оскільки 03.06.2018р. близько 16.40 год автомобіль Ауді А4 не знаходився у тому ж самому місці, яке вказане в схемі місця ДТП. Більше того, про те, що 03.06.2018 автомобіль Ауді перепарковували, підтвердив у судовому засіданні 03.07.2018 року ОСОБА_2

Зважаючи на вищевикладене апелянт стверджує, що постанова суду першої інстанції, яка містить необгрунтований та невмотивований висновок про наявність в її діях ознак порушень вимог ПДР України, а відповідно і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа № 466/4589/18 закриттю.

ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Заслухавши пояснення правопорушника на підтримку поданої апеляції, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наявність у діях ОСОБА_1. складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, стверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 400713 від 11 червня 2018 року (а.с.1), який складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП;

-схемою місця ДТП від 05 червня 2018 року (а.с.3);

-поясненнями ОСОБА_1 від 11 червня 2018 року, у яких вона не заперечує можливості пошкодження транспортного засобу ОСОБА_2 (а.с.4);

-поясненнями ОСОБА_2 від 05 червня 2018 року (а.с.4)

-рапортом поліцейського Хімяка Р.М. від 05 червня 2018 року (а.с.7);

-рапортом поліцейського Гриньківа Ю.В. від 05 червня 2018 року (а.с.8);

Крім того, із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона не мала претензій до складання протоколу про адміністративне правопорушення, визнала «потенційну можливість»

вчинення нею ДТП.

У судовому засіданні суддя першої інстанції допитав правопорушника, потерпілого, свідка ОСОБА_3, дослідив інші зібрані у справі докази.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційні доводи щодо підпису пояснень різними особами є безпідставними і спростовуються оглянутими у судовому засіданні письмовими поясненнями ОСОБА_2.

Стосовно істотних розбіжностей у матеріалах справи щодо дати заподіяння та виявлення пошкоджень автомобіля ОСОБА_2 варто погодитись із доводами, наведеними у запереченнях потерпілого з тим, що правозастосування - це діяльність, що включає низку стадій, які мають своє завдання та оформляються відповідними процесуальними документами. Перша стадія - встановлення факту правопорушення, що було зроблено працівниками поліції 05.06.2018 р. і відображено у протоколі та схемі за місцем знаходження автомобіля та на основі наявної у той час інформації (місце знаходження автомобіля, характер ушкоджень, час виявлення пошкодження, інформація про винуватця ДТП - авто Reno сіре, номерний знак ВС4725,). Наступна стадія - дослідження фактичних обставин справи та доказів. На основі показів свідка та аналізу пошкоджень на автомобілі потерпілого та автомобілі апелянта було уточнено місце та час скоєння ДТП. ДТП мало місце 03.06.2018 р. о 16.40. При виїзді заднім ходом із заїзного рукава автомобіль апелянта здійснив наїзд лівою частиною заднього бампера у правий бік переднього бампера автомобіля Ауді, припаркованого навпроти.

Необгрунтованими є доводи ОСОБА_1 щодо оцінки судом показів свідка ОСОБА_3 Свідок підтвердила факт виїзду автомобіля ОСОБА_1 заднім ходом і наближення до припаркованого позаду автомобіля, про що сповіщав сигнал парктроніка.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4 124 КУпАП, та вірно призначив покарання у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції вірно врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних правопорушень, особу правопорушника, те, що обставин, які обтяжують відповідальність, немає.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Покликання апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції є безпідставними, апеляційні доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4 124 КУпАП є неспроможними і спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вище наведене, вважаю, що постанова судді першої інстанції є законною і підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П.Галин