АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/886/18 Головуючий у І-й інстанції - Женеску Е.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп., та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові, 30.05.2018 року о 14:30 годин водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Skoda, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Пилипа Орлика, 3 у м. Дніпро, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався попереду, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та винесеною в порушення норм процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Зазначає, що покладена в її основу версія водія ОСОБА_2 щодо фактичних обставин події, згідно якій автомобіль під його керуванням рухався вперед, і в цей час з ним здійснив зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_1, що рухався позаду у попутному напрямку, - є очевидно неспроможною.

Так, автомобіль Skoda, номерний знак НОМЕР_1, не має пошкоджень на передній частині, чим підтверджується, що саме автомобіль Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, здійснив зіткнення з ним, виїжджаючи заднім ходом з парковки.

У доповненні до апеляційної скарги вказує, що описаний нею механізм пригоди додатково підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2018 р., якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вказане порушення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній підстав; ОСОБА_2, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає їх достатньою мірою обгрунтованими.

Так, механізм даної дорожньо-транспортної пригоди, який судом було визнано встановленим, полягає у тому, що 30.05.2018 року о 14:30 годин водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Skoda, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Пилипа Орлика, 3 у м. Дніпро, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався попереду.

При цьому суд першої інстанції залишив поза увагою те, що безпосередньо перед пригодою автомобіль Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, стояв без руху на парковці на правому узбіччі дороги по пр. П.Орлика, 3 у м. Дніпро, за межами смуги руху, після чого почав рух заднім ходом та виїхав на смугу руху автомобіля Skoda, номерний знак НОМЕР_1, тим самим створивши йому перешкоду у русі.

Доводи апелянта про те, що саме автомобіль Volkswagen, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з автомобілем під її керуванням, матеріалами справи не спростовуються, та підтверджуються обсягом пошкоджень, заподіяних вказаним автомобілям, що вбачається зі схемі місця ДТП та наданих фотографій з місця пригоди, згідно якому контакт автомобілів був ковзним і не мав фронтального характеру, що мав би місце у випадку недотримання водієм ОСОБА_1 безпечної дистанції до автомобіля, що рухався попереду у тій самій смузі руху у попутному напрямку.

Крім того, згідно схемі місця ДТП та наданим фотографіям з місця пригоди, автомобіль Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, був спрямований праворуч, під значним кутом до напрямку руху по пр. Пилипа Орлика у м. Дніпро, а його передня частина була розташована за межами проїзної частини, на узбіччі, що спростовує висновки суду про те, що вказаний автомобіль на момент ДТП закінчив маневр виїзду з парковки та почав рух прямо.

Також суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху в частині недотримання нею безпечної дистанції зважаючи на те, що у п. 1.10 Правил дорожнього руху безпечна дистанція визначена як відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Як вбачається з фактичних обставини пригоди, автомобіль Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, не рухався попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 по тій самій смузі, а виїхав на неї заднім ходом, виконуючи маневр виїзду з паркувального місця, що не може вважатися тотожним.

З огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у праві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця