Справа № 211/1596/18
Провадження № 3/211/729/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 червня 2018 року суддя Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює ПП Ментій, одружений, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

за участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2018 року серії БД №114839, 08.04.2018 року о 22.00 год. в м. Кривий Ріг по вул. Сергія Параджанова біля будинку №2, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації ходи, мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину не визнав, пояснив, що того вечора він відпочивав у компанії друзів та попросив хлопця відвезти його додому. Коли вони проїжджали біля магазину «Городок», побачив свою дружину, яка розпивала спиртні напої в компанії людей. Він попросив зупинитись, встав та підійшов до своєї дружини, через її поведінку вдарив її. Потім ОСОБА_3 підвіз його на квартиру по вул.Сергія Параджанова, де він почав стукати по вікнах, потім приїхала поліція та набігли друзі його дружини. Олександр злякався та побіг за братом. Він не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження медичного огляду.

Свідок ОСОБА_5 суду підтвердила, що в її присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, а саме відмовився продувати газоаналізатор, оскільки був в стані алкогольного спяніння. Сказав, що нікуди дихати не буде та нічого не буде підписувати. Підстав для оговору ОСОБА_3 не має, вона є подругою як ОСОБА_6 так і ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 08.04.2018 р. бачила як ОСОБА_3 підїхав до магазину на автомобілі, вийшов з місця водія. Вона тоді разом із його дружиною та іншими сиділи на парапеті перед магазином та пили пиво. Він підійшов до своєї дружини, вдарив її, потім сів за кермо та поїхав. Візуально було видно, що ОСОБА_3 був напідпитку, хитався, по обличчю все було видно. В автомобілі більше нікого не було, це вона чітко памятає, оскільки автомобіль стояв в 4-х метрах від неї. Щодо подій, які відбувались по вул.С.Параджанова пояснила, що в її присутності ОСОБА_3 були розяснені права та він відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Вже після того, як на ОСОБА_3 склали протокол, до них приїхав його брат з двома хлопцями, яких вона раніше не бачила. Підтвердила, що поліцейським давала письмові пояснення. Від своїх показань не відмовляється. Підстав для оговору ОСОБА_3 не має.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що на Пасху йому зателефонував ОСОБА_3 та попросив його відвезти додому. Коли вони їхали поряд з магазином, ОСОБА_3 побачив свою дружину та попросив зупинитись. Що там відбувалось він не знає, оскільки було темно та поряд територія не підсвічувалась. Біля магазина він бачив тільки дружину ОСОБА_3. Потім вони поїхали на квартиру ОСОБА_3, там почалась бійка, він заглушив машину та пішов до брата ОСОБА_3 за допомогою. Пізніше він із братом ОСОБА_3 та ще одним хлопцем приїхали на місце подій.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотав перед судом про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3В події та складу адміністративного правопорушення. Так, з наданого до суду відео не вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Свідки є заінтересованими особами, тому їх показання ставляться під сумнів.

Вислухавши особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, його захисника, переглянувши відео, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважає, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка управляє транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або відносно вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №114839 від 08.04.2018 року, де зазначено, що ОСОБА_3 в порушення п.п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння при наявності таких ознак (а.с.1, 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які засвідчили факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження у встановленому порядку огляду в медичному закладі на стан спяніння та щодо розяснення йому прав за ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. (а.с.3) та їх показаннями, даними в ході розгляду справи по суті, при цьому суд вважає дані показання послідовними, логічними та достовірними, що в тому числі підтверджується переглянутим відео. Крім того, у суду відсутні підстави вважати дані показання упередженими та такими, що направлені на дискредитацію ОСОБА_3;

- письмовими поясненнями ОСОБА_9, який пояснив, що став свідком того, що раніше відомий йому ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2, в стані сильного алкогольного спяніння. Дані пояснення зафіксовані на відео (23:01 год.) (а.с.4). Викликати даного свідка до зали судового засідання не вдалось, оскільки номер телефону, який було вказано свідком, знаходиться поза зоною досяжності, а враховуючі скорочені строки розгляду справи, є недоцільним відкладати його розгляд на значний термін для здійснення виклику особи засобами поштового звязку. Не зважаючи на це, суд приймає до уваги і показання цього свідка, оскільки на відеозаписі відсутні обставини, які вказували б на тиск з боку правоохоронних органів на цю особу. Також, ті письмові пояснення, що містяться в матеріалах адміністративної справи в повній мірі відповідають його усним поясненням;

- даними відеозапису, з якого слідує, що водій автомобіля ОСОБА_3 керував транспортним засобом та на вимогу пройти огляд на визначення стану спяніння відмовився. Так о 22:49 год. зафіксовано, як особа чоловічої статі на камеру каже про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом. О 22:52 год. сам ОСОБА_3 пояснює, що він їхав з чоловіком, зупинився, побачив свою дружину, тобто надає показання про те, що саме він керував транспортним засобом. Перед цим о 22:51 год. ОСОБА_3 каже, що його підвіз друг та втік, при цьому жодного разу не називає анкетних даних особи, яка керувала його транспортним засобом. О 22:56 год. зафіксовано, як свідки підтверджують, що бачили як ОСОБА_3 керував автомобілем. В період з 23:05 по 23:14 год. в присутності свідків на неодноразові вимоги поліцейського пройти огляд на стан спяніння на місці або в медичному закладі ОСОБА_3, не відповідаючи по суті заданого питання, намагається уникнути відповіді переводячи розмову на іншу тему щодо його побиття, при цьому поліцейським його попереджено, що така поведінка буде розцінена як відмова від проходження, однак ОСОБА_3 продовжував перекручувати слова то погоджуючись на проходження огляду, то задаючи питання «Для чего проходить?» (23:11 год.) «Какого спяніння?» (23:12 год.), у звязку із чим в присутності свідків була зафіксована відмова від проходження водієм огляду на стан спяніння та щодо отримання примірника протоколу. О 23:18 год. по приїзду на місце події брат ОСОБА_3 (так в судовому засіданні ОСОБА_3 назвав особу на відео) спитав у поліцейського «Можно петлянуть, что он не ехал за рулем?», при цьому зафіксовано на відео, як поліцейський повідомляє брату ОСОБА_3 обставини справи та передає ключі від автомобіля свідкові ОСОБА_8, який не повідомив поліцейським, що саме він був водієм автомобіля, пасажиром в якому був ОСОБА_3 Більш того, сам ОСОБА_3, побачивши брата разом з ОСОБА_8 не показав на нього як на водія автомобіля та не попросив поліцейських це зафіксувати.

Відповідно до розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Щодо посилань захисника та ОСОБА_3 на те, що особа не керувала транспортним засобом, суд зазначає таке.

При перегляді відео зафіксовано, як стоїть на проїжджій частині автомобіль НОМЕР_1, з ввімкненими габаритами, в салоні будь-які особи відсутні, в тому числі і свідок ОСОБА_8 Більш того, протягом всього часу розгляду адміністративної справи, даний свідок не зявлявся та ОСОБА_3 жодного разу не казав, хто саме керував транспортним засобом, не заявляв поліцейським про допит свого водія в якості свідка, не зважаючи на те, що з періодичною регулярністю здійснював телефонні дзвінки, жодного разу не подзвонив ОСОБА_8 та не попросив засвідчити факт того, що саме той чоловік керував транспортним засобом. Навіть, коли ОСОБА_8 разом з іншим хлопцем та братом ОСОБА_3 приїхали на місце події о 23:18 год., ОСОБА_3 на нього не вказав як на водія, хоча мав можливість це зробити, оскільки бачив його, рівно як і ОСОБА_8, будучи обізнаним в обставинах справи, не був позбавлений можливості, нарівні з іншими, надати свої свідчення. Лише під час розгляду справи в суді, ОСОБА_3 заявив ОСОБА_8 в якості свідка на підтвердження факту керування саме ним автомобіля. При цьому допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 однозначно вказала на те, що крім ОСОБА_3 в автомобілі як біля магазину так і біля буд.№2 по вул.С.Параджанова не було і бути не могло інших осіб, і саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом. Вказаний факт на відео підтвердив і свідок ОСОБА_9, який підписався під письмовими поясненнями за даним фактом. Враховуючи викладене, та те, що показання свідка ОСОБА_8 викликають сумнів у їх достовірності, суд не приймає дані показання до уваги при постановленні рішення у даній справі. При цьому суд вважає доведеним факт керування автомобілем НОМЕР_1, саме водієм ОСОБА_3, а не ким іншим. Суду не надано беззаперечних доказів, які б спростовували це твердження.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Ч.3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція) визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно з п.п.2, 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі-Порядок) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Порядку огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

П. 4 Порядку встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

При розгляді справи по суті було встановлено, що ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти огляд, на що він погодився, однак в подальшому при спілкуванні, фактично відмовився від проходження в будь-якому виді огляду на стан сп'яніння, робив вид що не розуміє про що йде мова. Суд вважає за необхідне також зазначити про те, що ОСОБА_3 мав можливість в добровільному порядку пройти огляд на стан сп'яніння, однак цим правом не скористався, при цьому вів себе зухвало та його поведінка не відповідала нормам культури та моралі.

При цьому суд зауважує на тому, що відсутність на момент вимоги пройти огляд на місці зупинки спеціального технічного засобу, не є порушенням Порядку, оскільки згідно відеозапису такий тех.засіб було затребувано у іншого екіпажу.

Таким чином, не вбачається жодного порушення визначеного законом порядку, який регламентує проходження огляду на стан сп'яніння.

Щодо посилань захисника на недопустимість письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9, оскільки дані свідки підписали пусті бланки, суд з ними не погоджується, т.я. свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечила факт підписання пустого бланка та підтвердила, що в письмових поясненнях відображені саме її пояснення. З приводу письмових пояснень ОСОБА_9, то суд вже їм надавав оцінку.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_3, при цьому не встановлені обставини, які пом'якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, судовий збір стягнути з ОСОБА_3 на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27, 213, 221, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_1