Справа №461/8523/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2018 року суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., за участю прокурора Олійник М.С., захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокатів Галецької М.Р., Борисової З.О., розглянувши в залі суду у м. Львові адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, громадянина України, депутата Львівської обласної ради, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, будучи депутатом Львівської обласної ради, згідно з постановою № 77 від 11 листопада 2015 року Львівської обласної виборчої комісії, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», станом на 12 листопада 2018 року, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про отримання ним доходу у вигляді кредитних коштів 17 березня 2017 року у сумі 680000 гривень в ПАТ «Креді Агріголь Банк».

Дані дії ОСОБА_3 органом поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, як неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Захисники під час розгляду справи просили закрити провадження у зв'язку з відсутністю у діях події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивували тим, що отримані ОСОБА_3 від установи банку кредитні кошти є не доходом, а фінансовим зобов'язанням, про виникнення якого декларант не зобов'язаний повідомляти НАЗК. Роз'яснень агентства щодо особливостей декларування кредитів на той момент не було, таке з'явилося лише 02 лютого 2018 року. Кредит був ним отриманий для купівлі транспортного засобу для дружини, кредитні кошти не є доходом. Автомобіль придбаний і став власним майном дружини, тому про суттєві зміни свого майнового стану НАЗК ОСОБА_3 не повідомляв.

У письмових поясненнях адвоката Борисової З.О. зазначено, що посилання прокурора на роз'яснення НАЗК від 02 лютого 2017 року щодо необхідності повідомлення агентства про суттєві зміни у майновому стані при отриманні кредиту, не відповідає дійсності, такий пункт (64-2) був доданий лише у лютому 2018 року. Крім того, Закон України «Про запобігання корупції» розділяє поняття доходів та фінансових зобов'язань, і кредит віднесено до фінансових зобов'язань. Кредит не є доходом і в розумінні Податкового кодексу України. Захисник зазначає, що суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП характеризується лише прямим та непрямим умислом, тому вчинення його з необережності виключає притягнення до адміністративної відповідальності. ОСОБА_3 не здійснював жодних дій на приховування кредитних коштів, тому у декларації за 2017 рік всі дані про фінансові зобов'язання вказані.

Прокурор зазначила, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП вважає доведеним належними та допустимими доказами. Вважає отримання кредиту доходом, який суттєво змінив майновий стан ОСОБА_3 Крім того, зазначила, що в подальшому при поданні декларації ОСОБА_3 зазначив отримання кредитних коштів в розділі доходи.

Заслухавши думку захисників особи, стосовно якої складений протокол, та прокурора, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Безпосереднім об'єктом вказаного правопорушення є встановлений законодавством (зокрема Законом України «Про запобігання корупції») порядок і кореспондуючий йому обов'язок суб'єкта декларування письмово повідомити НАЗК про істотні зміни свого майнового стану.

Зважаючи на те, що адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 172-6 КУпАП є правопорушеннями з формальним складом, обов'язковими ознаками їх об'єктивної сторони є діяння (дія чи бездіяльність), наслідки у вигляді порушення встановленого порядку та причинний зв'язок між діянням та зазначеними наслідками.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (статті 172-4 - 172-9 КУпАП).

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підтверджується дослідженими судом належними і допустимим доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення № 706 від 12 листопада 2018 року;

- копією постанови Львівської обласної виборчої комісії від 11 листопада 2015 року № 77, відповідно до якого ОСОБА_3 зареєстровано депутатом Львівської обласної ради;

- роздруківкою (скріншотом) з офіційного сайту НАЗК про результати пошуку за іменем «Вервега Тарас Васильович», де відсутні відомості про повідомлення останнім про суттєві зміни його майнового стану;

- роздруківкою (скріншотом) з офіційного сайту НАЗК Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - ОСОБА_3 за 2017 рік, де у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначено «інше: кредит» ПАТ «Креді Агріколь Банк» 680000 грн. (ОСОБА_3).

Як встановлено судом та не заперечується стороною захисту, ОСОБА_3, будучи депутатом Львівської обласної ради, згідно з постановою № 77 від 11 листопада 2015 року Львівської обласної виборчої комісії, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом декларування та суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

При цьому, посилання сторони захисту на те, що отримання грошових коштів у кредит свідчить про відсутність суттєвої зміни його майнового стану у розумінні законодавства про запобігання корупції, є помилковим, оскільки відповідно до п. 47 Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 11 серпня 2016 р. № 3, якщо кредит, позика, поворотна безвідсоткова фінансова допомога (позичка) тощо були отримані суб'єктом декларування або членом його сім'ї упродовж звітного року, то вони повинні бути відображені в розділі «Доходи, у тому числі подарунки» як «Інші доходи» (із зазначенням, про який саме дохід йдеться). Якщо такий кредит, позика тощо були дійсними, тобто не сплачені повною мірою станом на останній день звітного періоду, то вони повинні бути додатково відображені у розділі «Фінансові зобов'язання», незалежно від того, чи були вони отримані у звітному періоді.

Крім того, значення терміну «істотні зміни у майновому стані» у розумінні ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не можна звужувати лише до змін, що тягнуть збільшення або зменшення загального обсягу матеріальних активів декларанта, як на цьому наполягає сторона захисту, оскільки у вказаній нормі закону під такими змінами розуміється саме по собі отримання декларантом доходу та/або придбання майна, незалежно від джерел отримання такого доходу та його правової природи, джерел коштів на придбання такого майна, суті та обсягу зобов'язань, що виникають в декларанта у зв'язку з отриманням такого доходу або придбанням такого майна.

Судом також не можуть бути прийняті як належні посилання сторони захисту про те, що кредит був взятий ОСОБА_3 для купівлі транспортного засобу, а такий був придбаний для дружини і право власності оформлене на її ім'я. Така обставина не виключає винності ОСОБА_3 у неповідомленні НАЗК про суттєві зміни майнового стану з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Така ж норма міститься і у Цивільному кодексі України, де в ст. 368 зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно диспозиції статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, за загальними нормами сімейного та цивільного законодавства, автомобіль, придбаний дружиною ОСОБА_3 у період шлюбу є спільною сумісною власністю декларанта та його дружини.

Таким чином, оскільки майно було придбане суб'єктом декларування у період шлюбу і за загальними нормами Сімейного та Цивільного кодексів України це майно є спільним сумісним майном подружжя, за відсутності доведення іншого.

З огляду на викладене, підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що будь-які підстави для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП відсутні.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність поважних причин пропуску строку подання декларації, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, характеризується з позитивної сторони, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 176-2, 248, 249, 251, 268, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Л.Д. Фролова