Єдиний унікальний номер 227/2078/18 Номер провадження 33/775/343/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ по адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Ковалюмнус Е.Л., в режимі відеоконференції, за участю секретаря Долі В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу представника - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно до постанови суду, 04.06.2018 року о 13:30 годині в м. Білозерське по вул. Кошевого, 24, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з наявними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Продуття газоаналізатора Алкотест 6810 на місці події не було можливим, тому ОСОБА_2 був направлений каретою швидкої допомоги в КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» для надання медичної допомоги та проведення медичного огляду на стан його сп'яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 04.06.2018 року водій ОСОБА_2 перебуває в алкогольному сп'янінні. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом не підтверджений доказами, а також зазначив, що факт адміністративного правопорушення не виявлений шляхом проведення згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі представник - адвокат ОСОБА_3 також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, поважність причин пропуску якого обґрунтував тим, що 17 липня 2018 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину постанови, а повний її текст він отримав 20 липня 2018 року.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та представника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_3 були присутніми у судовому засіданні, разом з тим, повний текст оскаржуваної постанови було отримано його представником 20.07.2018 року, у зв'язку з чим був позбавлений можливості вчасно подати до апеляційного суду Донецької області вмотивовану апеляційну скаргу. Також матеріали справи взагалі не містять відмітки про вручення копію постанови, як то передбачено вимогами ст. 285 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що представник - адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були позбавлені можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, зазначені причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги можуть бути визнані поважними, а також з метою дотримання права доступу апелянта до суду апеляційної інстанції, строк на апеляційне оскарження постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2018 року підлягає поновленню.

У відповідності до ст. 294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, тощо.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КУпАП України дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді справи суд першої інстанції дослідив всі матеріали справи, надав оцінку всім поясненням, які були надані в судових засіданнях та вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду.

Суд обґрунтовано послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 263528 від 04.06.2018 року, з якого вбачається, що свідками правопорушення є ОСОБА_5, ОСОБА_6; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 04.06.2018 року, які ними були підтверджені в судовому засіданні, в ході їх допиту; копією довідки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка видана КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», з якої вбачається, що за результатом проведеного лікарем 04.06.2018 року о 17-30 годині огляду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння; поясненними свідка ОСОБА_7, який пояснив, що 04.06.2018 року о 13 годині 30 хвилин, біля його будинку автомобіль червоного кольору марки «Форд» під керуванням ОСОБА_2 заїхав на клумбу, після чого водій заснув за кермом, його намагалися розбудити, але не вдалося, тому визвали працівників поліції. По приїзду працівників поліції та швидкої допомоги, за зовнішніми ознаками ОСОБА_2 знаходився у стані алкогольного сп'яніння. (а.с.2)., поясненнями свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що 04.06.2018 року о 13 -30 годині, знаходилась на огороді та побачила, що по вулиці рухається автомобіль червоного кольору, який не справився з керуванням та наїхав на клумбу з квітами, яка розташована біля її будинку. Вона одразу підійшла до автомобілю, та впізнала зразу ОСОБА_2, почала його будити, стукати у вікно автомобілю, але ОСОБА_2 спав, так як знаходився у стані алкогольного спянінння, а тому була вимушена визвати працівників поліції, які також не змогли його розбудити та викликали швидку допомогу. ( а.с.3)

Крім того, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5, наданих у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 04.06.2018 року в м. Білозерське вона поверталась з городу та побачила, як на клумбу біля будинку №24 по вул. Кошевого заїхав автомобіль НОМЕР_1 та зупинився, коли вона підійшла до автомобіля, побачила, що за кермом автомобіля знаходиться знайомий їй ОСОБА_2, який мешкає на сусідній вулиці. Він спробував виїхати з клумби, але у нього це не вийшло. На вигляд ОСОБА_2 був дуже п'яним, з авто було чутно запах алкоголю. Вона з ним спілкувалась приблизно 5 хвилин, після чого той заснув, розбудити його їй не вдалось. В автомобілі також знаходилась велика собака, яка сиділа на задньому сидінні та іноді гавкала. Свідок зазначила, що вона повідомила про даний випадок дільничному поліцейському, який сказав, що викличе ДПС. Першими приїхали на місце, де стояв автомобіль з ОСОБА_2, поліцейські, вони неодноразово намагались розбудити його, стукали у вікно автомобіля, потім відкрили двері авто та достали ОСОБА_2 з автомобіля, привести до тями його не змогли, тому вони викликали швидку допомогу. Коли поліцейські відкрили авто ОСОБА_2, собака вже задихнулась та була мертва.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 04.06.2018 року він прийшов додому в АДРЕСА_2, та побачив біля будинку поліцію, швидку допомогу та автомобіль НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_2 та спав. Останнього намагались розбудити, через люк автомобіля поливали його водою, але той не приходив до тями. В автомобілі ОСОБА_2 приблизно перебував дві години. Коли його достали з автомобіля, швидка допомога підносила ОСОБА_2 нашатир, але той не прокинувся, зробила укол, але той також не прийшов до тями, після чого швидка допомога госпіталізувала ОСОБА_2. Собака, яка перебувала в автомобілі разом ОСОБА_2, померла.

Ставити під сумнів показання свідків не має підстав.

Згідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 345, що є складовою наявної в матеріалах справи довідки, 04.06.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був оглянутий о 17 годині 30 хвилин, лікарем приймального відділення ОСОБА_8 Вбачається, що він в позі Ромберга хитається, точність рухів (пальце-нова проба) не виконує, був знайдений в машині без свідомості; різкий запах з роту. Дані алкотестера: 04.06.2018 року о 17 годині 35 хвилин - 1, 79 %; через 20 хвилин дані алкотестера о 17 годині 55 хвилин складають 1,84 %.

Висновок - алкогольне сп'яніння під час лабораторної діагностики 04.06.2018 року о 17 годині 35 хвилин біологічного середовища, сечі, виявлений склад алкоголю в сечі 2,520 %. Заключний діагноз - алкогольне сп'яніння.

Крім того, згідно копії довідки медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння № 345 від 04.06.2018 року, наданого КЗОЗ «Добропільською лікарнею інтенсивного лікування» відносно ОСОБА_2, вбачається, 04.06.2018 року о 17 годині 30 хвилин знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку. Пояснення свідків, являються достовірними та сумнівів у їх законності у апеляційного суду не виникає.

Суддею суду першої інстанції під час розгляду справи належним чином з'ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що факт алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 не підтверджений доказами, а саме не було проведено медичний огляд, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, спростовуються Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.06.2018 року № 345 та показами свідків, а тому розцінюються судом апеляційної інстанції як лінія захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_2, що освідчення відбулося більше ніж через 2 години неспроможні.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 знаходився в непритомному стані, що унеможлювало проведення огляду на місці, а у лікарні були проведені дослідження після його приходу до тями та пробудження.

Доводи захисника про неможливість прийняти як доказ Акт медичного огляду ОСОБА_2, оскільки він не був досліджений в суді першої інстанції, не є слушними та які не відповідають вимогам КУпАП.

Так, згідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованими ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Оскільки ОСОБА_2 заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, спростовуючи висновки, викладені в постанові суду, який дослідив лише висновок, наявний у справі, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність витребування акту, який є єдиною складовою з довідкою медичного огляду, дослідженого судом для вивчення в судовому засіданні з ціллю перевірки зазначених доводів ОСОБА_2

Слід зазначити, що акт не є окремим документом від висновку, оскільки висновок є складовою від акту, з яким складає єдине ціле, який зберігається в лікарні та видається тільки на вимогу компетентного органу.

Доводи апеляційної скарги, що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не підтверджений жодним фото доказом, спростовується письмовими поясненнями свідків та свідків, допитаних в суді, з яких вбачається, що ОСОБА_2, саме перебував за кермом автомобіля, коли виїхав на їх газон перед будинком, тому і викликали поліцію.

Доводи ОСОБА_2 та його захисника, що ОСОБА_2 знаходився в своєму автомобілі лише з ціллю вжити спиртні напої та що він у такому стані не намагався нікуди рухатись, є неспроможними та надуманими.

Отже, при розгляді даної справи суд правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено будь яких порушень, допущених судом при розгляді справи, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначене в межах мінімального розміру штрафу, передбачено законом.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 немає.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника - адвоката ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області Е.Л. Ковалюмнус