Справа № 159/1487/18
Провадження № 3/159/882/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Панасюк С.Л. розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

передбаченої ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 01 березня 2018 року, о 08 годині 00 хвилин, в м. Ковель по вул. 1-Травня, 38, керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не надав перевагу в русі автомобілю марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався з правого боку по вул. Т.Боровця, в наслідок чого відбулось зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, порушивши вимоги п.2.3, п.12.1, п.16.12 Правил дорожнього руху, здійснив дорожньо-транспортну пригоду.

В обґрунтування зазначеного правопорушення інспектором поліції складено схему місця ДТП від 01.03.2018 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 01.03.2018 року та відібрано пояснення в учасників ДТП.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 вбачається, що останній порушив вимоги:

п.2.3 ПДР України, яким встановлено, що водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.12.1 ПДР України, яким встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.16.12 ПДР України, яким встановлено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

З наданих пояснень безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1, ствердив, що він 01 березня 2018 року, о 08 годині 00 хвилин, в м. Ковель по вул. 1-Травня, 38, керував автомобілем марки «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 40 км./год., почав гальмування для здійснення повороту на вулицю ОСОБА_2, зрозумівши, що не виконає поворот, здійснив повну зупинку транспортного засобу. В цей час побачив що по вул. Т.Боровця рухається автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, який намагався виконати поворот на вул. 1-Травня, під час якого виїхав на смугу руху автомобіля марки «Fiat Doblo», в результаті чого сталось ДТП.

В своїх пояснення другий учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 зазначив, що він 01 березня 2018 року, о 08 годині 00 хвилин, в м. Ковель по вул. Т.Боровця, керував автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, хотів здійснити поворот на вул. 1-Травня, під час виконання вказаного маневру, в його автомобіль вїхав автомобіль марки «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1.

ОСОБА_1 ствердив, що: 1) він зупинився; 2) автомобіль «ВАЗ» виїхав на його смугу руху, де і відбулося зіткнення. Ці його твердження нічим, крім слів ОСОБА_3, не спростоване. Як видно з схеми місця ДТП, працівник поліції місце зіткнення автомобіля не встановив, вказавши два можливих місця: зі слів одного і другого водія. Так само нічим не спростоване твердження, що автомобіль «Fiat Doblo» зупинився перед зіткненням. Слова ОСОБА_3, самі по собі, не можуть бути покладені в основу обвинувачення.

Невідомо, за таких встановлених обставин, на підставі чого працівник поліції, який складав протокол, дійшов до висновку, що в ДТП винен лише ОСОБА_1, а не винні обидва водії, чи винен лише ОСОБА_3

Водій ОСОБА_3 також мав бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, задати, наприклад, більший радіус повороту, а не проїжджати поблизу іншого автомобіля майже «в дотик», обрати безпечну швидкість руху при розїзді автомобіля, щоб убезпечити себе та іншого водія від зіткнення. Пояснення ОСОБА_3, що автомобіль ОСОБА_1 «вїхав» в його автомобіль, нічим не підтверджене, як і інші пояснення учасників ДТП.

Адміністративна відповідальність, як і кримінальна, базується на принципі презумпції невинуватості, тобто вину особи необхідно довести. Виходячи з загальних засад притягнення особи до адміністративної відповідальності, всякі сумніви в доведеності винуватості особи слід трактувати на користь особи.

Матеріали переконливих доказів вини ОСОБА_1 не містять.

В судове засідання було здійснено виклик поліцейського ОСОБА_4, однак останній не зявився в звязку відбуттям на день розгляду справи до місця постійного несення служби в м. Київ до УПП у м. Києві ДПП.

Інших доказів які б підтверджували чи спростовували винуватість ОСОБА_1 не здобуто.

Постанова про визнання ОСОБА_1 винуватим матиме преюдиційне значення для розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Зазначене вказує на те, що притягнення ОСОБА_1 до відповідальності має ґрунтуватись на переконливих доказах, а таких немає і здобути їх в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення, стислого строку такого розгляду, відсутності можливості попередити учасників про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, є неможливим.

Сторони мають право звернутись з позовами в порядку цивільного судочинства і там доводити свою правоту, маючи набагато ширші можливості для такого доведення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст. 221, п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ КОВЕЛЬСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_5