Справа № 216/6952/18
Провадження № 3/216/2664/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

12.12.2018 року

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В. розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білий Колодязь, Волочанський район, Харківська область, громадянина України, ІПН НОМЕР_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 помічника гранатометника 2 відділення 1 взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ОД/ІІІ/86 від 10.12.2018 року військовослужбовець ОСОБА_1 08 грудня 2018 року о 10 годині 00 хвилин будучи резервістом військової частини НОМЕР_3 діючи умисно та всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, під час проходження зборів на території військової частини НОМЕР_3 , в умовах особливого періоду чим, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ зі змінами визначено: особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 17 березня 2014 року (з моменту оголошення часткової мобілізації), згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 по теперішній час на території України діє особливий період.

Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України, що зазначено в листі Міноборони України від 01.10.2015 №322/2/8417.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 саме: поява на території військової частини в нетверезому стані.
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєні адміністративного правопорушення визнав повністю, просив призначити покарання у вигляді штрафу.

Вина ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення № ОД/ІІІ/86 від 10.12.2018 року, письмовими поясненнями правопорушника, письмовими поясненнями свідків, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції № 2497.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20КУпАП доведена у судовому засіданні.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: його щире каяття, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті у вигляді штрафу на користь держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Окрім того, відповідно до п.12 ч.1ст.5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він являється військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ч. 3 ст. 172-20 КупАП, п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. в дохід держави.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнити від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя М.В. Бутенко