Провадження № 3/219/87/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2018року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області ПОГРІБНА Н.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від командира РПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 19.11.1969року народження,

не працює, мешкає за адресою: м. Соледар вул. Володарського, 1/68

за ст.124 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, суд -

В С Т А Н О В И В :

Інспектором Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області складено протокол у відношенні ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, про що складено протокол про адміністративні правопорушення від 11.12.2017р. серія БД № 012145.

Правопорушення було вчинено:11.12.2017року о 09 год. 20 хвилин. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Бахмуті по вул. Чайковського, 17 не впевнившись в дорожніх обставинах, відповідно не зреагував на сміну дорожніх обставин на дорозі, здійснив зіткнення з автомобілем ИЖ 27175-036 під керуванням ОСОБА_2 , автомобіль якого в наслідок удару відкинуло на смугу зустрічного руху , де рухався автомобіль ВАЗ 11183-110-20 реєстраційний номер АН 3881СЕ під керуванням ОСОБА_3, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював, що винним себе не визнає та пояснював, що він не порушував ПДР України.

В судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_4, який пояснював, що ним інспектором Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області складено протокол у відношенні ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 11.12.2017р. серія БД № 012145.

В судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_3, який надав пояснення відповідно до пояснень наданих в матеріалах справи.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.01.2018 року було призначено судова авто-технічна експертиза.

27.06.2018 року на адресу Артемівського міськрайонного суду Донецької області з Донецького НДІСЕ надійшов висновок за результатами проведення судової авто-технічної експертизи № 250 від 15.06.2018 року. Відповідно до якого : «Оскільки поняття «порушення» є юридичним терміном, тобто містить оцінку суб'єктивної сторони поведінки винної особи, то експерт-автотехник не має права оцінювати дії водія з точки зору «порушення» ним вимог Правил дорожнього руху.Якщо вказані питання, що містять термін «порушення», розглядати в межах компетенції експерта-автотехніка, то:За версією водія ОСОБА_1.: В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля Skoda ОСОБА_1 в момент виникнення небезпеки для руху (в момент коли він мав обєктивну можливість виявити автомобіль ІЖ, що стояв) повен був вжити заходи до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України [8].В умовах місця пригоди водій автомобіля Skoda ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля ВАЗ 11183 ОСОБА_3 регламентувалися вимогами п.п. 12.3., 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України [8], згідно з якими, він повинен був рухатися зі швидкістю, що не перевищує допустиму в населеному пункті (не більше 60,0 км/г), а при виникненні небезпеки для руху з боку автомобіля ІЖ 27175, він повинен був вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу.В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, настання події односторонніми діями водія автомобіля ІЖ 27175 ОСОБА_5 не визначалося, тому в даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, водій автомобіля ІЖ 27175 ОСОБА_5 не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді, а в його діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України [8], якіб, з технічної точку зору, знаходилися у причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ 11183 ОСОБА_3 не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України.В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 11183 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 б), однак в його діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України [8], якіб знаходилися, з технічної точки зору у причинному зв'язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачаєтться.За версією водія ОСОБА_3:В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля Skoda ОСОБА_1 повинен був рухатися зі швидкістю, що не перевищує допустиму в населеному пункті (не більше 60,0 км/г), а в момент виникнення небезпеки для руху (в момент коли він мав обєктивну можливість виявити автомобіль ІЖ, що стояв), повен був вжити заходи до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3., 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України [8]. В даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля ВАЗ 11183 ОСОБА_3 регламентувалися вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху України [8], згідно з якими, при виникненні небезпеки для руху з боку автомобіля ІЖ 27175, він повинен був вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу.В умовах місця пригоди водій автомобіля Skoda ОСОБА_1, рухаючись з допустимою в населенному пункті швидкістю, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.п. 12.3., 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України.Наявність у водія автомобіля Skoda ОСОБА_1 технічної можливості запобігти події, і відсутність факторів технічного характеру, які могли б перешкодити йому вчасно загальмувати і виконати вимоги п.п. 12.2., 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, свідчить про невідповідність дій ОСОБА_1 зазначеним вимогам Правил дорожнього руху України.В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Skoda ОСОБА_1, що не відповідали вимогам п.п. 12.2., 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв'язку з настанням події даної події, і, отже, його дії були умовою створення аварійної ситуації.В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, настання події односторонніми діями водія автомобіля ІЖ 27175 ОСОБА_5 не визначалося, тому в даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, водій автомобіля ІЖ 27175 ОСОБА_5 не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді, а в його діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України [8], якіб, з технічної точку зору, знаходилися у причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ 11183 ОСОБА_3 не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України [8] не вбачається, і його дії, з технічної точки зору у причинному зв'язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди не знаходилися. З питання №3 - Оскільки автомобілі учасники даної дорожньо-транспортної події не надавались, тому дослідження питання про характер пошкодженнь не проводилось, і відповісти на поставлене питання не уявляється можливим, однак матеріали справи про адміністративне правопорушення містять факти про контакт і ушкодження автомобілів Skoda, ІЖ 27175 та ВАЗ 11183, а учасники даної дорожньо-транспортної прогоди вказаний факт не заперечують.З питання №4,12 Обчислити швидкість руху автомобіля ВАЗ 11183 перед початком гальмування, а також визначити з гальмівного шляху, на якій відстані від початку слідів гальмування водій прийняв рішення про застосування екстренного гальмування, не уявляеться можливим, з технічної точки зору.З питання №5,7,9 Дослідження поставленого питання про технічну можливість у водія автомобіля ВАЗ 11183 ОСОБА_3 запобігти події позбавлене сенсу (мотиви викладено в дослідницькій частині).З питання №6 В даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля Skoda ОСОБА_1 не мав технічної можливості здійснити безпечний обїзд або відворот від нерухомої перешкоди. З питання №8 Оскільки в процессі розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ІЖ 27175, знаходячись у нерухомому стані, в результаті контакту з автомобілем Skoda виїхав на смугу руху автомобіля ВАЗ 11183, то вирішувати питання про швидкість руху автомобіля ВАЗ 11183 при ударі об нерухому перешкоду позбавлене сенсу. З питання №11 Вирішити питання про те, чи відбулося б зіткнення транспортних засобів, якби одне з них з моменту виникнення небезпеки не змінювало напрямок руху, а продовжувало рухатися прямо, не уявляється можливим, з технічної точки зору (мотиви викладено в дослідницькій частині)».

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до вимог цього ж Кодексу підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 11.12.2017року, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, яке вчинив ОСОБА_1 мало місце 11.12.2017року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що строк притягнення винного до адміністративної відповідальності сплив, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов'язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб'єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

За таких підстав, судом припиняється дослідження доказів щодо обставини ДТП та не встановлюється винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

Водночас слід зазначити, що встановлення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вини особи не має преюдиційного значення при розгляді позовів що застосування наслідків вчинення такого діяння, зокрема відшкодування шкоди, заданої внаслідок ДТП. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України ).

Таким чином, оскільки минули строки накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, яке не є триваючим, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП слід закрити.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 38, 247, 268 КУпАП,

постановила:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у звязку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. М.Погрібна