КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1090/2018 Суддя у першій інстанції: Кравченко Л.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, -

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, 11.08.2018 року, приблизно о 21 год. 20 хв., на а/д М-05 с. Мала Солтанівка, ОСОБА_3 керував автомобілем Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_1, не врахував безпечну швидкість, дистанцію, дорожню обстановку та здійснив зіткнення з причепом трактора МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, під керуванням ОСОБА_4, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року та провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП

На підтвердження своїх доводів апелянт зазначає про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Крім того, місцевий суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що на переконання ОСОБА_3, потягло за собою безпідставне визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також, ОСОБА_3 наголошує на тому, що він рухався з допустимою швидкістю для даної місцевості, що приблизно становила 70 км/г з увімкненим світлом ближніх фар, на зустріч йому їхали автомобілі також з включеними фарами, які в певній мірі його засліплювали, а тому через незадовільну видимість він пізно помітив трактор МТЗ-80, що рухався попереду нього з двома причепами на яких були взагалі відсутні задні габаритні ліхтарі, якими мають бути обладнані транспортні засоби. Тому, на переконання апелянта, вказане ДТП трапилось не з причини того, що ним, як водієм, не була обрана безпечна швидкість руху чи не була врахована дорожня обстановка, оскільки він рухався з допустимою швидкістю для даної місцевості та з увімкненим світлом ближніх фар, а з причин порушення водієм трактора МТЗ-80, що рухався попереду з двома причепами нагруженими тюками з соломи вимог п. 31.4. ПДР України, який передбачає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зокрема, відсутні або несправні фари і задніх габаритних ліхтарів транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил., з огляду на те, що на причепах були відсутні задні габаритні ліхтарі, якими мають бути обладнані транспортні засоби відповідно до ПДР України, що і призвело до зіткнення.

В судове засідання інший учасник ДТП ОСОБА_4 не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов'язки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 12.1 правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Всупереч тверджень апелянта, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи даними, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №119036 від 11.08.2018 року, (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_3 11.08.2018 року, о 21 год. 20 хв., на а/д М-05 с. Мала Солтанівка, керував автомобілем Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_1, не врахував безпечну швидкість, дистанцію, дорожню обстановку та здійснив зіткнення з причепом трактора МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, підписаний ОСОБА_3 без будь-яких зауважень та особою, яка його склала - інспектором СРПП №1 Васильківського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5; схемою ДТП, підписаною обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди, які зауважень не подали (а.с. 2), письмовими поясненнями самого ОСОБА_3, водія трактора МТЗ-80 ОСОБА_4, які вони надали одразу ж в цей же день, 11.08.2018 року на місці скоєння ДТП (а.с. 3, 4).

Наявні у справі докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що вказане ДТП трапилось не з причини того, що ним, як водієм, не була обрана безпечна швидкість руху чи не була врахована дорожня обстановка, оскільки він рухався з допустимою швидкістю для даної місцевості та з увімкненим світлом ближніх фар, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки з пояснень, які надав ОСОБА_3 одразу після ДТП на місці події, вбачається, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_1, хоча і рухався із дозволеною швидкістю та ввімкненим ближнім світлом фар, однак в зустрічному напрямку рухалися автомобілі із ввімкненим ближнім світлом фар, які в певній мірі його засліплювали, тому через незадовільну видимість він пізно помітив трактор МТЗ-80, що рухався попереду нього з двома причепами та пізно зреагував у результаті чого відбулося зіткнення.

Так, згідно п. 12.2 Правил дорожнього рухуУкраїни у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, швидкість повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Однак вказаних вимог ПДР України водієм транспортного засобу марки Mitsubishi Galant дотримано не було, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Тому невизнання ОСОБА_3 своєї вини, на думку апеляційного суду, є нічим іншим, як способом уникнення адміністративної відповідальності.

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 щодо наявності складу правопорушення у діях водія іншого транспортного засобу, який став учасником ДТП є необґрунтованими та безпідставними і такими, що спростовуються вищевказаними зібраними у справі доказами, які на переконання апеляційного суду є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою та повністю відповідають дійсним встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції обставинам справи.

На підставі викладеного та всупереч твердженням апелянта, суд першої інстанції об'єктивно та неупереджено дослідив всі наявні докази, які містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку в плані достовірності та достатності для висновків суду по суті справи щодо винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП саме ОСОБА_3

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

А тому, враховуючи наведене, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП., - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.В.Фрич