3/758/5002/18 Категорія 373
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., з участю захисника - адвоката Демідової О.І., представника потерпілого - адвоката ОСОБА_2, представника Ради адвокатів Київської області Отрошенко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Ради адвокатів Київської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої директором ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за частиною 5 статті 212-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії КС № 00135 від 20 липня 2018 року, ОСОБА_4, обіймаючи посаду директора ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК», листом від 29 травня 2018 року за № 1310/18 надала несвоєчасну та неповну інформацію на адвокатський запит адвоката ОСОБА_5, а саме не була надана інформація про ім'я та прізвище автора статті, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 212-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_4 не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Як повідомила захисник - адвокат Демідова О.І., особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, не має можливості прибути до суду, просила слухати справу у її відсутність, взявши до уваги надані письмові пояснення.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4, вона не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 212-3 КУпАП, вважає, що в її діях відсутній склад вказаного правопорушення, оскільки відповідь на адвокатський запит була надана у строки, визначені статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки до нього не входять вихідні та святкові дні. Окрім цього, вона вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно неї складений не уповноваженою особою, з рядом порушень при його складенні вимог КУпАП, та Порядку оформлення головою ради адвокатів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя або уповноваженим радою членом ради матеріалів про адміністративні правопорушення, без її присутності та ознайомлення з наданими правами, обов'язками, визначеними ст. 268 КУпАП.

Окрім цього, захисник - адвокат Демідова О.І. під час розгляду справи стверджувала, що ОСОБА_4 підписала відповідь на адвокатський запит у встановлений законодавством строк, після чого вона була передана уповноваженим органом ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» на відправку, а також наполягала на тому, що ОСОБА_4 не давала будь-яких вказівок стосовно відправлення вказаної відповіді із затримкою строку, чи не відправляти її у день підписання, тобто 29 травня 2018 року.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_2 просила притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, оскільки інформацію по адвокатському запиту було надано неповну, без долучення договору чи іншого документу, які б підтвердили конфіденційність запитуваної інформації. Також стверджувала, що хоча й на запиті стоїть дата 29 травня 2018 року, він був відправлений 31 травня 2018 року, тобто поза визначеного законодавством строку, за що повинна нести відповідальність ОСОБА_4

Заслухавши пояснення захисника, представника потерпілого, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені обставини справи, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 212-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також питання винуватості особи у його вчиненні.

Оскільки вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Відповідальність за частиною 5 статті 212-3 КУпАП настає у разі неправомірної відмови в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

З досліджених матеріалів вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на підставі того, що ОСОБА_4, обіймаючи посаду директора ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК», листом від 29 травня 2018 року за № 1311/18 надала несвоєчасну та неповну інформацію на адвокатський запит адвоката ОСОБА_5

Строки надання інформації на адвокатський запит визначені ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якої орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Під час розгляду справи встановлено, що адвокат ОСОБА_5, діючи в інтересах АТ «ВТУРПЛАСТ», через відділення ПАТ «Укрпошта» 19 травня 2018 року направив на адресу ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» адвокатський запит, датований 18 травня 2018 року (а.с. 5-8), який було вручено адресату 21 травня 2018 року (а.с. 19).

Як вбачається з завіреної копії адвокатського запиту, в ньому висловлювалось прохання надати належним чином оформлений та засвідчений матеріал, що був розміщений на веб-ресурсі Інформаційно-консалтингової компанії «Defense Express», інформацію про автора матеріалу із зазначенням повного прізвища, імені та по-батькові, а також контактних даних, та інформацію про те, в яких правових відносинах автор знаходиться з ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» (а.с. 5-8).

Згідно листа за вихідним № 1310/18 від 29 травня 2018 року, директор ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» ОСОБА_7 надала відповідь, відповідно до якої адресату направлялась роздруківка запитуваної статті, та повідомлялось про те, що ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» співпрацює з автором на умовах авторського договору, відповідно до умов якого вони є володільцем його персональних даних, та мають лише згоду автора на їх обробку, а без відповідної згоди автора ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» не може надати відомості, які становлять інформацію з обмеженим доступом (а.с. 10).

Згідно роздруківки статусу поштового відправлення, вказана відповідь була направлена адресату через відділення ПАТ «Укрпошта» 31 травня 2018 року (а.с. 20).

Досліджені під час розгляду справи докази вказують на те, що в діях директора ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» ОСОБА_8 при наданні відповіді на адвокатський запит відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 212-3 КУпАП.

Так, згідно вимог статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Інформація щодо осіб, крім того, підпадає під захист Закону України «Про захист персональних даних», де об'єктами захисту є персональні дані - тобто відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Вимогами статті 21 Закону України «Про інформацію», а також статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що інформація з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також у випадках, визначених законом.

Згідно оригіналу договору № 162/АВТ про передачу прав інтелектуальної власності від 01 грудня 2015 року, який було оглянуто суддею під час розгляду справи, він дійсно містить персональні дані автора, та як вбачається з п. 11.5, автор передав ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» інформацію та відомості про себе (ПІБ, місце проживання, паспортні дані, РНОКПП, номер засобів зв'язку), надавши згоду лише на обробку його персональних даних з метою виконання даного договору, а видавництво взяло на себе обов'язок зберігати конфіденційність, безпеку при їх обробці, та забезпечити належний рівень їх захисту, відповідно до вимог законодавства України.

Таким чином, автор не дав дозволу на розкриття даних про нього, тому ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК», як володілець персональних даних, зобов'язаний не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм були довірено, оскільки вони є конфіденційною інформацією, і захищені як законом, так і вищезазначеним договором.

З огляду на це, посилання ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» на неможливість надати адвокату конфіденційну інформацію щодо даних фізичної особи - автора статті, за допомогою якої його можна ідентифікувати, є обґрунтованою і не може тягнути за собою відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 212-3 КУпАП.

Окрім цього, вважаю, що заслуговують на увагу доводи ОСОБА_4, викладені у письмових поясненнях, про те, що відповідь на адвокатський запит була надана у строки, визначені статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, виходячи з загального правила початку обрахунку перебігу строку, закріпленого у ст. 253 ЦК України, відповідно до якого перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, враховуючи, що норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не роблять з нього виключення, приходжу до висновку, що надання відповіді на адвокатський запит 29 травня 2018 року відбулось у встановлені законодавством строки, оскільки його перебіг розпочався 22 травня 2018 року та тривав п'ять робочих днів, як того вимагають вимоги ст. 24 вищевказаного закону, за виключенням вихідного дня 26 травня 2018 року (суботи), дня релігійного свята Трійці 27 травня 2018 року (неділі) та неробочого дня 28 травня 2018 року (понеділка) у зв'язку з перенесенням вихідного дня, тому дії ОСОБА_4 по наданню відповіді 29 травня 2018 року були вчинені в межах вимог чинного законодавства і не можуть тягнути за собою відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 212-3 КУпАП.

При цьому, оцінюючи наявні в матеріалах документи, приходжу до висновку, що вони не містять належних та допустимих доказів про умисний, чи вчинений з необережності, характер дій директора ТОВ «Видавничий дім «Медіа-ДК» ОСОБА_4 при відправленні відповіді на адвокатський запит зі спливом визначеного ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строку, а саме 31 травня 2018 року, а також, при направленні незавіреного тексту статті, хоча обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» , представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є за доцільне застосування аналогії кримінального процесуального закону, які як і положення ст. 62 Конституції України вказують на те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Долучені до справи докази, які вивчені суддею, не доводять винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 212-3 КУпАП, що робить неможливим притягнення даної особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю за відсутності в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статтей 247, 287, 288, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_4 закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 212-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В.М. Бородій