Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/697/18 Головуючий в 1 інст.: Суркова В.П.
Провадження № 33/778/304/18 Доповідач в 2 інст.: Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника - адвоката Мажара О.О., справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Дніпропетровськ, приватний підприємець, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнана винуватою у тому, що вона 4 лютого 2018 року о 2 год. 20 хв., в м. Запоріжжі по вул. Панфьорова, 82 керувала автомобілем «Шевроле Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер та в медичному закладі відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДД України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував всі обставини справи та ухвалив постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, суд першої інстанції не викликав та не допитав в судовому засіданні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які були безпосередніми свідками подій.

Зазначає, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були присутні під час прийняття рішення поліцейським про проведення огляду відносно неї, до того ж, в судове засідання вони не викликались та не допитувались.

Також зазначає, що запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, яка не відповідала обстановці, нічим не підтверджені, а тому співробітники поліції взагалі не мали підстав зобов'язувати її проходити огляд.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. Як на підставу для скасування постанови суду та закриття провадження послалась на те, що в стані алкогольного сп'яніння вона не перебувала, зупинили її безпідставно. Їхали з дня народження, вона керувала автомобілем, але в стані алкогольного сп'яніння не перебувала. Драгер продути на місці відмовилась, оскільки пройшло багато часу з моменту запинки, а їй було потрібно їхати додому, крім того вважала, що у працівників поліції були відсутні підстави, що вона перебуває у стані алкогольного сп'яніння. На пропозицію проїхати до спеціалізованого медичного закладу відмовилась також, оскільки було потрібно їхати до дому.

Після перегляду за участю ОСОБА_2 та її захисника в судовому засіданні апеляційного суду доданого до протоколу відеозапису події, з приводу причин відмови продути алкотестер «Драгер» вона пояснила, що зробити це є її правом, а не обов'язком.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Мажара О.О. апеляційну скаргу підтримала, наполягала на тому, що у працівників поліції були відсутні підстави вимагати від ОСОБА_2 продувати «Драгер» та їхати в лікарню, оскільки ознак алкогольного сп'яніння вона не мала.

Вислухавши ОСОБА_2, її захисника, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 081527 від 4 лютого 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу та в медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1), відомостями щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі, викладеними в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння та засвідченими підписами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9 (а.с. 3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовилась від проходження огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7, які підтвердили, що ОСОБА_2 відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі (а.с. 5-6), оглянутим судом відеозаписом правопорушення (а.с. 34).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не допитав свідків під час розгляду справи судом першої інстанції на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, тим більш, що сама ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Підстав не довіряти письмовим поясненням свідків у суду також не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови ОСОБА_2 з боку свідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були присутні під час прийняття рішення поліцейським про проведення огляду відносно неї, спростовуються письмовими поясненнями вищезазначених свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду та засвідчили це власними підписами, а також змістом відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратору) поліцейського, зробленим у відповідності до ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", доданим до протоколу, який було переглянуто в судовому засіданні апеляційного суду за участю ОСОБА_2 та її захисника і будь-яких заперечень з приводу наявності свідків на місці події, достовірності відомостей, викладених в їх письмових поясненнях та протоколі не виникло.

Відеозаписом «файл № » зафіксовано, що співробітники патрульної поліції запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння в присутності двох свідків, крім того, ОСОБА_2 не робила будь-яких заяв та зауважень з приводу того, що в той момент свідки були відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер та в медичному закладі.

Вказане діяння останньої підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов'язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що у працівників поліції були відсутні підстави вимагати проходження огляду, оскільки будь-яких ознак алкогольного сп'яніння вони не виявили, то вони повністю спростовуються відомостями, зазначеними в Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4 лютого 2018 року, згідно якого у ОСОБА_10 у результату огляду, проведеного поліцейськими виявлені наступні ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4).

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай