Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., з участю захисника-адвоката Остапенка В.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника-адвоката Остапенка В.С. на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року, про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, депутата Бронської сільської ради, проживаючого в АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КупАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 85 КупАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

За постановою суду, 20 серпня 2017 року о 01 год 10 хв ОСОБА_3, проводив незаконне полювання без належного на те дозволу та документів, визначених ст.14 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», у заборонений час із застосуванням заборонених знарядь та забороненим способом, з порушення установленого порядку здійснення полювання для певної території, у забороненій для цього відтворювальній ділянці кв.56 мисливських угідь ГО МРК «Малушка». Незаконне полювання проводив спільно з ОСОБА_4, використовуючи для цього автомобіль марки ВАЗ 2106 з увімкненими фарами для пошуку та осліплення дичини, при собі мав зібрану і заряджену рушницю марки «Stoegег 2000» 12 калібру, тобто своїми діями ОСОБА_3 скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 85 КУпАП. Дане адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вчинив повторно протягом року.

В поданій на постанову суду апеляційній скарзі захисник-адвокат Остапенко В.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Березнівського районного суду від 24.04.2018 року, оскільки ОСОБА_3 отримав копію постанови лише 02 травня 2018 року. Просить постанову Березнівського районного суду скасувати та постановити нову, якою адміністративну справу відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 85 КупАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КупАП.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Остапенка В.С. щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова винесена 24 квітня 2018 року, а апеляційна скарга надійшла до суду 15 травня 2018 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що ОСОБА_3 отримав копію постанови 02 травня 2018 року, тому строк на апеляційне оскарження йому слід поновити.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, зокрема в тому, що, він без належного на те дозволу незаконно полював не є безспірним, оскільки не відповідає обставинам, які встановлені під час апеляційного розгляду.

Будучи допитаним в суді першої інстанції ОСОБА_3 показав, що він відповідно до укладених договорів є користувачем земельних ділянок, що розташовані у кварталах урочища «Видриця». На даних земельних ділянках він посіяв жито. Щоб перевірити їх, по попросив знайомого ОСОБА_4 , щоб останній автомобілем підвіз його до даних ділянок. Перевіривши ділянки, повертались додому, та їх зупинили єгеря і стали пред'являти претензії, що вони здійснюють незаконне полювання, витягнули з машини, а єгер ОСОБА_5 здійснив кілька пострілів. Незаконного полювання не здійснював, зброї при собі не мав.

Свідок ОСОБА_6Ю, в судовому засіданні суду першої інстанції повідомив, що ОСОБА_3 здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2ст. 85 КупАП, а саме 20 серпня 2017 року о 01 год 10 хв останній проводив незаконне полювання без належного на те дозволу та документів, визначених ст.14 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», у заборонений час із застосуванням заборонених знарядь та забороненим способом, з порушення установленого порядку здійснення полювання для певної території, у забороненій для цього відтворювальній ділянці кв.56 мисливських угідь ГО МРК «Малушка». Незаконне полювання проводив спільно з ОСОБА_4, використовуючи для цього автомобіль марки ВАЗ 2106 з увімкненими фарами для пошуку та осліплення дичини, при собі мав зібрану і заряджену рушницю марки «Stoeger 2000» 12 калібру. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він працює єгерем ГО МРК «Малушка», 19.08.2017 року разом із ОСОБА_5, ОСОБА_8 здійснювали об'їзд мисливських угідь, користування якими здійснює ГО МРК «Малушка». Спостерігаючи за територією, вони помітили у 57-58 кварталі світло ліхтаря і почули два постріли. Далі світло ліхтаря почало рухатись по полях, а потім в напрямку с. Бронне. Під'їхавши ближче, вони побачили автомобіль, і для того, щоб його зупинити, перекрили своїм транспортним засобом йому рух. Підійшовши до автомобіля, виявили, що за кермом був ОСОБА_4, а поруч сидів ОСОБА_3 В руках у ОСОБА_3 була рушниця та ліхтар, ще одна рушниця знаходилась між передніми сидіннями, останні почали втікати. Їх наздогнали, та після чого він пред'явив своє посвідчення та запитав дозвільні документи на полювання та зброю. Таких документів у даних осіб не виявилось. Після чого, він забрав обидві рушниці, розрядив їх, поклав до свого автомобіля та розпочав складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом покази в суді першої інстанції дали свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8

Вказані покази свідків спростовуються показами свідка ОСОБА_4, який в суді першої інстанції суду повідомив, що ОСОБА_3 звернувся до нього із проханням підвезти його до земельних ділянок, якими він користується в урочищі «Видриця». Об'їхавши дані поля, вони повертались додому, однак по дорозі їх зупинили особи, які не представились, витягнули їх з машини, а ОСОБА_5 здійснив кілька пострілів. Свідок стверджує, що вони із ОСОБА_3 у 56 кварталі не перебували, полювання не здійснювали, зброї при собі не мали.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

А згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала їх настання.

Згідно ч.2 ст.85 КУпАП повторне порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не доведно факту вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, а саме повторне порушення правил полювання.

Аналізуючи наведене, суд також враховує, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не встановлено того, що здійснення ОСОБА_3 незаконного полювання мало місце під час його знаходження на території мисливських угідь ГО МРК «Малішка», а будь-яких даних про наявність у нього зброї, не з'ясовано.

Отже, складу адміністративного правопорушення в його діях немає.

За наведених обставин, докази, на які посилався суд першої інстанції в обґрунтування вини ОСОБА_3 у вчиненому, не є безспірними.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП не доведена, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Остапенка Володимира Сергійовича задовольнити.

Поновити захиснику-адвокату Остапенку Володимиру Сергійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року.

Постанову судді Березнівського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області В.І. Сачук