АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/969/18 Справа № 199/3960/18Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф. М. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, офіційно не працевлаштованого,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 30 травня 2018 року о 22 год. 35 хв. ОСОБА_2 по вул. Донецьке шосе, поблизу будинку № 15, у м. Дніпро керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота), та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В своїй апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, оскільки вважає, що обставини які суд першої інстанції встановив на підставі наявних доказів в матеріалах провадження не відповідають фактичним обставинам справи.

На думку ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, який оформлений уповноваженою особою згідно вимог КУпАП не підписаний особою, що притягнена до адміністративної відповідальності, а підписана тільки щодо про повідомлення про час та дату розгляду справи в судовому порядку.

В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що рапорт працівника патрульної поліції, яким ніби то встановлено та підтверджено факт наявності у особи, що притягнена до адміністративної відповідальності алкогольного сп'яніння не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджено ніякими доказами.

Апелянт в апеляційній скарзі наголошує, що посилання суду на наявність письмового пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності не відповідає дійсності, так як дана особа не підписувала вказаний протокол та не підтверджувала факт про вживання алкоголю і не відмовлявся від проходження огляду для визначення алкогольного сп'яніння.

Мотивуючи свою позицію в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що письмовими доказами свідка ОСОБА_3, особу якого не встановлено належним чином не підтверджується факт сп'яніння та відмову від проходження медичного огляду, оскільки даний свідок був присутній тільки для підтвердження факту зупинки автомобіля, так як від проходження медичного огляду особа, що керувала транспортним засобом не відмовлялась.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що відеозапис з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції не містить інформації щодо відмови особи від проходження медогляду та підтвердження факту вживання алкогольних напоїв. На думку апелянта суд помилково прийшов до висновку про факт відмови від проходження медогляду особою та факт вживання алкогольних напоїв, оскільки переглянуте відео в судовому засідання не підтверджує даний факт.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги особи, що притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим, оскільки наявні посилання на докази, які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2 окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Бочкового Г. В. в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з яких убачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, про що свідчить підпис понятих у протоколі про адміністративне правопорушення, та мав ознаки сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу, нечітку мову.

Данні докази не спростовано в суді апеляційної інстанції та підтверджені показами свідків, які містяться в матеріалах провадження та судом першої інстанції їм надано оцінку .

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях поліцейських та свідків по справі, не вбачається.

Крім того, при перегляді відеозапису з нагрудного відео реєстратора патрульного поліцейського убачається, що ОСОБА_2 не заперечує вживання алкоголю, зазначаючи при цьому, що має водійські права.

В апеляційній скарзі правопорушник зазначає, що працівники поліції не перевірили його особу, відповідно до вимог чинного законодавства, тобто не пересвідчились у його особі. Однак при перегляді відеозапису убачається, що правопорушник називає повністю данні, крім того зазначає номер та серію водійського посвідчення. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що згідно бази «НАІС» відсутні відомості про отримання водійського посвідчення, однак при дослідженні матеріалів (а.п.2) встановлено, що в запиті помилково зазначено прізвище «Хоружий».

Доводи викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що данні свідки не посвідчили саме факт відмови від проходження від медичного огляду, спростовуються відеозаписом та поясненнями свідків.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять відповідно до вимог статті 266 КУпАП.

Слід також звернути увагу, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до вимог статті 266 КУпАП, а також в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 476 від 08.07.2015 та №888 від 28.10.2015, затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими, які мають спеціальні звання, на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення (далі - заклад охорони здоров'я), лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Не можна визнати слушними доводи правопорушника з інших підстав, оскільки з матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_2 відмовився від усіх запропонованих видів огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Слід зауважити, якщо водій транспортного засобу ухиляється від огляду на стан сп'яніння, який йому було запропоновано пройти з дотриманням всіх діючих вимог, відповідні його дії та ознаки сп'яніння зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, то це вже є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції дослідив наявні докази по справі, визнав їх допустимими та, які у своїй сукупності, доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_2 у скоєні правопорушення, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч