Номер провадження: 33/785/1203/18
Номер справи місцевого суду: 522/9272/18
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді Кононенко Н.А., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, та його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 травня 2018 року о 04 годині 30 хвилин в м. Одесі по вул. Колонтаївській керував транспортним засобом BMW 323, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, зіниці очей погано реагують на світло.

Не погоджуючись з вказаною постановою,30.07.2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2017 року та закрити провадження у справі.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №155826, згідно з яким водій ОСОБА_2 20 травня 2018 року о 04 годині 30 хвилин в м. Одесі по вул. Колонтаївській керував транспортним засобом BMW 323, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, зіниці очей погано реагують на світло). Від медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим допустив порушення вимог п.п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких вказані особи були свідками того, як водій ОСОБА_2 20 травня 2018 року о 04:20 годині ранку, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними доказами. При цьому, ОСОБА_2 не звертався до апеляційного суду з клопотанням про допит вказаних свідків в судовому засіданні апеляційного суду, а тому, зважаючи на один з основоположних принципів судочинства - диспозитивність, у суду відсутні підстави для виклику вказаних свідків за власною ініціативою.

Крім того з метою, перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні згаданого протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозаписі чітко зафіксований момент неодноразових відмов водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, як за допомогою газоаналізатора «Drager», так і в закладі охорони здоров'я.

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 20 травня 2018 року за участю водія ОСОБА_2

При цьому, ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду та в апеляційній скарзі не навів будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 діяли неправомірно.

Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що він не вживав алкогольні напої та готовий був пройти будь-який тест для підтвердження своєї невинуватості, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, та разом з тим не вжив жодних заходів, маючи таку можливість, аби з власної ініціативи пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння безпосередньо після складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що інспектор ОСОБА_6. склав протокол про адміністративне правопорушення щодо нього по ч.1 ст.130 КУпАП з мотивів особистої неприязні через те що ОСОБА_2 не дав хабаря за вимогою інспектора коли той погрожував позбавити ОСОБА_2 права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_2 не надає доказу того, що до ЄДРДР внесено відповідні відомості за заявою ОСОБА_2 щодо вчинення інспектором ОСОБА_6. згаданого злочину.

Суперечливими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» з мотивів того, що інспектор не надав йому документ, що посвідчує проходження приладом сертифікації. Разом з тим, назву такого документу ОСОБА_2 не знає, оскільки, як сам зазначає, не є юристом за фахом. Суду є незрозумілим як ОСОБА_2 планував перевірити дійсність документів, які вимагав надати, не знаючи їх назви та не маючи відповідних юридичних знань для їх оцінки.

Доводи апелянта про те, що йому взагалі не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та відеоматеріалами, які надані до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається неодноразове пропонування проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак ОСОБА_2 ігнорувалась надана можливість та він наполягав на складані протоколу за запинку в недозволеному місці.

Доводи апелянта про те, що керування транспортним засобами є для нього додатковим джерелом заробітку, і з огляду на це він не дозволив би собі сісти за кермо у стані алкогольного сп'яніння, оскільки розуміє що це може позбавити його певної частини коштів (а.с. 28) не підтверджується матеріалами справи, до апеляційної скарги не додано відповідних документів такої діяльності. В той же час, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що працює барменеджером (а.с. 23).

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв'язку з чим відсутні підстави або для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області: Н.А. Кононенко