Дата документу 23.05.2018 Справа № 554/2830/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, головного бухгалтера ТОВ «Л В», РНОКПП НОМЕР_1, інші відомості про особу відсутні і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного заступником начальника відділу перевірок з окремих питань та окремих платників управління аудиту Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 порушниця ОСОБА_1 «вчинила порушення, п. п. 57.3 ст.57 Податкового Кодексу України, а саме сплата узгодженого податкового зобовязання з затримкою платежу до 10 календарних днів; п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація платником в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням граничних строків на загальну суму 20878,90 грн.; п. п. «а» п. 176.2 ст. 17б «Податкового кодексу України» від 02.12.2010 р. № 2755-71 із змінами та доповненнями та Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку (за формою 1ДФ), (акт від 30.03.2018 року № 412/16-31-14-03-14/32370734)», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та показала, що суть обвинувачення їй не зрозуміла, оскільки фабула правопорушення викладена не конкретно, без розкриття змісту вчиненого нею діяння, а лише з зазначенням факту, що таке правопорушення мало місце в той час, коли вона працювала в установі в займаній посаді. Просила закрити справу щодо неї за відсутності в її діях складу інкримінованого їй правопорушення.

Заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП встановлена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Всупереч зазначеному, ініціатор складення протоколу та притягнення особи до адміністративної відповідальності не виклав в протоколі цих складових елементів правопорушення.

Так, суть викладеного ним в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 1 статті 163-1 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Порушниці відповідно до протоколу інкримінується сплата узгодженого податкового зобовязання з затримкою платежу до 10 календарних днів без зазначення якого саме зобовязання, реєстрація платником в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням граничних строків (не зазначено, яких і на який період) на загальну суму 20878,90 грн.; заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку (за формою 1ДФ) без зазначення, яких саме, за який період розрахунків тощо.

Отже, обвинувачення порушниці висунуто неконкретне без зазначення періоду і часу вчинення порушення, що позбавляє суд можливості оцінювати її дії як протиправні.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення нею адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, так як протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко