Провадження № 3/734/774/18 Справа № 734/1792/18
ПОСТАНОВА

іменем України

31 серпня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Козелець справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: сел.. Десна, АДРЕСА_1, -

з а ч. 1 ст. 130 К У п А П,

В С Т А Н О В И В:

01.06.2018 року о 00 год. 30 хв. на а/д Вишгород Десна Чернігів, 85 км. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 та від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_2А порушив п. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2А в судовому засіданні свою вину не визнав та надав письмове заперечення. Писав в протоколі пояснення під силою зброї. На дії працівників поліції нікуди не скаржився.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, показання свідків та дослідивши матеріали справи вважає, що дії ОСОБА_2А містять склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БД № 035279 від 01 червня 2018 року.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав показання, що ОСОБА_2 його друг. Вони їхали на автомобілі, який заглох, господар автомобіля, який був за кермом, пішов в смт. Десна за допомогою. Вони штовхали автомобіль, ОСОБА_2 був за кермом. До них підїхав поліцейський автомобіль з включеними мигалками. В автомобіль заглянув чоловік в формі і сказав не рухатись, а то застрелить. Потім його та іншого пасажира ОСОБА_2 вигнали, а ОСОБА_2 знаходився в поліцейському автомобілі. Що він розповідав після повернення не памятає бо перед цим їм погрожували зброєю.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання, що ОСОБА_2 його товариш, разом проходять службу. 01.06.2018 року був вихідний. Вони повертались на автомобілі з с. Любечаниніва і не доїхавши до смт. Десна автомобіль заглох. За кермом автомобіля був господар. який сказав, що піде за автомобілем щоб відтягнути їхній автомобіль. Вони втрьох, що залишилися котили автомобіль, щоб швидше було. ОСОБА_2 котив автомобіль зі сторони водія і сидів на водійському сидінні коли автомобіль стояв. До них підїхали працівники поліції і один з них дістав зброю. Сказали, що будуть складати протокол на ОСОБА_2, а вони щоб відійшли. Щоб когось допитували, як понятих він не бачив, хто був у автомобілі поліцейських він не звернув увагу.

Суд критично відноситься до показань вказаних свідків, так-як вони є друзями ОСОБА_2 і суду зрозуміло їх намагання покращити процеальне становище останнього.

Натомість вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, які здобуті відповідно до діючих процесуальних правил.

Протоколом про адміністративне правопорушення БД № 035279 від 01 червня 2018 року, в якому ОСОБА_2 власноручно, як він зазначив в судовому засіданні, написав, що керував автомобілем ВАЗ 21063, до лікарні їхати не потрібно. З протоколом згоден.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_2 даних в судовому засіданні, що дане пояснення він писав під примусом зброї, доказів в підтвердження цього суду надано не було. Такі пояснення суд розцінює, як намагання покращити своє процесуальне становище, адже він розуміє, яке адміністративне стягнення він може понести у разі визнання його винним. Крім того і свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до показань яких суд віднісся критично, в своїх показаннях даних в судовому засіданні, не зазначали, що працівники поліції заставляли під примусом зброї чи якимсь іншим примусом писати ОСОБА_2 пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, що він керував автомобілем ВАЗ 21063, до лікарні їхати не потрібно. З протоколом згоден.

В доданих до протоколу про адміністративне правопорушення письмових поясненнях свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначають, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння та від продування приладу Драгер».

Обставин, що згідно ст. 34, 35 КУпАП помякшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. та стягнути в дохід держави грошові кошти в розмірі 352 грн. 40 коп. судового збору.

У відповідності до п. 28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судоми України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 листопада 2005 року зі змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа не отримувала такого права.

Згідно довідки, наданої за підписом інспектора з дорожнього нагляду Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7, ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував, що унеможливлює накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Керуючись ст. 33, ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави грошові кошти в розмірі 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк предявлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: С.М. Бараненко