Провадження № 33/792/232/18
Справа № 686/2531/18 Головуюча в 1-й інстанції Бацуца Т. М.
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Пелюх О.С., особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, не працює, розлучений, на утриманні якого є 2 дітей,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 23 січня 2018 року в 18 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21101», номерний знак НОМЕР_1 (належність транспортного засобу ОСОБА_2) по вул. Майборського, 15/1, в м. Хмельницькому, проявив необережність, в порушення Правил дорожнього руху, не обравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечної дистанції, вчинив наїзд на автомобіль марки «ЗИЛ ММ 3554М», номерний знак НОМЕР_2 (належність транспортного засобу ОСОБА_4), під керуванням ОСОБА_5, який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а огляд правопорушника на стан алкогольного сп'яніння проводився на місці зупинки автомобіля з використанням спеціального засобу «Drager».

ОСОБА_2 на порушення п. 2.9 «а», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «ВАЗ 21101», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині визнання його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова суду першої інстанції в частині визнання його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП є незаконною та необгрунтованою, суд не дослідив всіх доказів в провадженні, прийшов до хибного висновку з приводу вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що суд не мав достатніх підстав визнавати ОСОБА_2 винним на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, а показання приладу, за допомогою якого проводилося працівниками поліції освідування ОСОБА_2 на стан сп'яніння, не можуть бути покладеними в основу доведеності його вини, позаяк вказаний прилад згідно чинного законодавства не може використовуватись працівниками поліції при проведенні огляду водіїв на стан сп'яніння, в нього існують сумніви з приводу достовірності показників приладу, а суд також не врахував його пояснень в суді першої інстанції, що спиртні напої він вжив після дорожньо-транспортної пригоди та до приїзду працівників поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, позаяк вони спростовуються сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів, яким суд дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Наявність в діях апелянта ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянт фактично не оспорює, відтак в цій частині постанова суду першої інстанції не переглядається.

Твердження апелянта про відсутність в справі належних та допустимих доказів в підтвердження його вини за ч.1 ст.130 КУпАП, не можуть бути враховані з наступних підстав.

23 січня 2018 року співробітниками роти № 4 УПП в Хмельницькій області складені протоколи про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, в яких зазначено, що того ж дня о 18 год. 50 хв. в м. Хмельницькому по вул. Майборського, 15/1, в порушення вимог п.п. 2.9 а, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ-21101», номерний знак НОМЕР_3, в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗИЛ ММ 3554М», номерний знак НОМЕР_2, який рухався попереду, в результаті автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1, 14).

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 лютого 2018 року обидва провадження об'єднані в одне провадження.

Як видно з постанови суду першої інстанції, суд в основу доведеності вини ОСОБА_2 поклав протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку з алкотестера, акт огляду на стан сп'яніння, письмові пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно вимог п. 10 Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння.

За змістом п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 до складеного протоколу обов'язково долучається акт огляду на стан сп'яніння в разі проведення огляду на стан сп'яніння.

Наявність такого акту свідчить про дотримання порядку такого огляду, про проходження особою відповідного огляду, згоди її з результатами проведеного огляду, відсутності підстав для проведення огляду в медичному закладі. Як видно з матеріалів справи як роздруківку з приладу, так і акт огляду ОСОБА_2 підписав без жодних зауважень з приводу їх змісту, що вказує, що апелянт погоджувався з результатами проведеного огляду. Твердження апелянта щодо його сумнівів в достовірності його підпису на акті огляду апеляційним судом сприймаються критично, позаяк будь-яких об»єктивних доказів на підтвердження таких обставин суду не надано. Апеляційний суд зауважує, що згідно запису фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів видно, що з цього приводу ОСОБА_2 не виказував своїх заперечень в суді першої інстанції.

Складений за ч.1 ст. 130 КУпАП протокол ОСОБА_2 теж підписав без жодних зауважень чи заперечень з приводу змісту викладених в них обставин. Згідно даних запису фіксування правопорушення на камери поліцейських, долучених до справи, видно, що під час проходження огляду на стан сп»яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 ніяким чином не виказував своїх заперечень з приводу того, що він керував автомобілем в стані сп»яніння. Його твердження, що працівники поліції його не опитували про обставини правопорушення, не можуть бути враховані, зважаючи на те, що ОСОБА_2 відмовився від надання будь-яких пояснень на місці складення протоколів щодо нього (а.с. 3). Факт наявності запаху алкоголю з порожнини рота в апелянта після дорожньо-транспортної пригоди в своїх письмових поясненнях зазначав і інший водій ОСОБА_5, підстав сумніватись в яких в апеляційного суду немає. Обгрунтованих причин, чому про такі обставини, як вживання спиртних до приїзду працівників поліції, апелянт повідомив лише під час розгляду справи в суді першої інстанції, за спливом тривалого часу після складення щодо нього відповідних процесуальних документів, апелянт під час апеляційного розгляду повідомити не зміг, відтак такі його твердження апеляційний суд вважає як такі, що ним дані з метою уникнення настання відповідальності за вчинене.

Ті обставини, що водій ОСОБА_2 не був безпосередньо зупинений працівниками поліції, а вони прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди за викликом іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, не спростовують таких висновків суду та не дають підстав вважати, що огляд водія на місці дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції проведено з порушенням процедури проведення такого огляду, про що намагається переконати апелянт апеляційний суд.

Підстав вважати, що суд не дав вірної оцінки даним, що містились в письмових поясненнях ОСОБА_5О.(якого суд не зміг допитати через тривалу відсутність в місті), а в його поясненнях містяться недостовірні дані, в тому числі з приводу намагання залишення ОСОБА_2 місця дорожньо-транспортної пригоди після зіткнення, в апеляційного суду немає. ОСОБА_5 вказував, що в керований ним автомобіль ззаду в»їхав автомобіль під керуванням правопорушника, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2, який при керуванні автомобілем не дотримався безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції та наїхав на автомобіль потерпілого. Після зіткнення ОСОБА_2 забрав з свого автомобіля документи та намагався втекти, при цьому від нього з порожнини рота було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота. Підстав сумніватись в таких поясненнях ОСОБА_5 в суду немає, зважаючи на відсутність в того підстав обмовляти ОСОБА_2, при цьому водії до цього не були знайомі. Приймаючи до уваги такі пояснення ОСОБА_5, суд враховує, що його пояснення, зокрема, узгоджуються з даними схеми дорожньо-транспортної пригоди, згідно якої автомобіль ОСОБА_5 розташований саме в місці пригоди, а автомобіль ОСОБА_2 - на тротуарі поблизу будинку, при цьому з пояснень ОСОБА_5 ОСОБА_2 заднім ходом здав назад та заїхав на тротуар поблизу будинку, чого не заперечував ОСОБА_2 Обгрунтованих причин таких дій в апеляційному суді ОСОБА_2 не повідомив.

Свідок ОСОБА_6 в письмових поясненнях підтверджував факт дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_2, їх розташування після зіткнення. Ті обставини, що вказані особи не були допитані в суді, зважаючи на їх відсутність в місті, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, складення відповідних документів за наслідками такого огляду. Порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, не виявлено.

Обгрунтованих підстав вважати, що працівниками поліцїі було порушено правила експлуатації відповідного технічного засобу, з допомогою якого проводився огляд, в суду немає, зважаючи, що долучена апелянтом довідка з мережі Інтернет не може були належним та допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП, а довідка Хмельницького обласного центру з гідрометеорології свідчить про показники гідрометеорологічної станції, яка не розташована безпосередньо в м.Хмельницькому(зазначено, що вона розташована найближче до міста, без чіткого зазначення такого місця), що дає підстави для сумнівів в доводах апелянта з приводу температурних показників саме в місті Хмельницькому, в місці проведення огляду.

Зазначення в роздруківці результатів огляду, проведеного з використанням спеціального технічного засобу, температури +25…С, не дає підстав сумніватись в справності приладу та в результатах його показників, про що вказували апелянт та його захисник. Згідно технічних показників газоаналізатору вказаний прилад не призначений для вимірювання температури навколишнього середовища, тому значення температури на роздрукованому чеку відповідає температурі всередині корпуса газоаналізатора(який до його використання перебував всередині автомобіля поліцейських), а не температурі навколишнього повітря. Тому такі доводи апеляційної скарги апелянта, як підстави сумніватись в достовірності результатів огляду, з використанням приладу, в апеляційного суду відсутні.

Відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення та відповідного Додатку (що є у відкритому доступі) газоаналізатор «DragerAlkotest 6820» міститься в даному Реєстрі медичної техніки, що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність в поліцейських (які забезпечені саме правоохоронним органом такими засобами вимірювальної техніки), права на використання такої техніки.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст..124 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи, особу апелянта, та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу добровільного відшкодування ним ОСОБА_5 матеріального збитку та моральної шкоди, завданих пошкодженням автомобіля, що робота водієм є єдиним джерелом заробітку, з якого він виплачує аліменти на двох дітей, не дають підстав для зміни обраного судом виду та розміру стягнення, зважаючи, що санкцією статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбачено безальтернативне стягнення в виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди (темна пора доби, знижена температура) взагалі не можуть бути враховані як обставини, що пом»якшують відповідальність особи, позаяк такими вони не є. Уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків апелянт міг би в разі належного дотримання відповідних пунктів Правил дорожнього руху, які він порушив.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар