АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1569/18 Справа № 707/2290/18 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Морозов В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №707/2290/18 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 21.10.2018 о 02 годині 10 хвилин у с. Леськи Черкаського району Черкаської області, по вул. Дніпровській, 87, керував автомобілем «ВАЗ-21053», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати її, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 268 КУпАП. Крім того, апелянт зазначає про те, що працівниками поліції не дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», та від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння він не відмовлявся.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_3 та його захисника Ситніка В.І., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Черкаського районного суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 129866 від 21.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_3 21.10.2018 о 02 годині 10 хвилин у с. Леськи Черкаського району Черкаської області, по вул. Дніпровській, 87, керував автомобілем «ВАЗ-21053» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, (а.с. 1) ;

- поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря нарколога та за допомогою приладу «Драгер» ( а.с. 2).

Також, апеляційним судом допитано в якості свідка поліцейського СРПП №4 Черкаського РВП ОСОБА_7, який пояснив, що під час несення служби було зупинено автомобіль «ВАЗ-21053», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, у якого було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, та запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився. Також було зупинено автомобіль «Нива» та залучено двох свідків в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Крім того, сам апелянт під час апеляційного розгляду пояснив, що він дійсно 21.10.2018 близько 02 години керував автомобілем «ВАЗ-21053» , д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в КЗ «ЧОНД», але він відмовився, оскільки працівники поліції не пообіцяли доставити його назад до місця зупинки. Також зазначив, що працівниками поліції дійсно зупинявся інший транспортний засіб, але свідки, які знаходилися в ньому, не підходили до нього, та в їх присутності правники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння.

Доводи апелянт про те, що йому в присутності 2 свідків не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння є безпідставними , та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а також працівника поліції ОСОБА_7, який був допитаний апеляційним судом.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому ОСОБА_3 власноручно зазначив про те, що він відмовляється від дачі пояснень, та проходження освідування на стан сп'яніння ( а.с. 1).

Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП., а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Також вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права апелянта ОСОБА_3 на захист, а тому постанова районного суду з підстав, що він не брав участі 13.11.2018 у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо нього.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка