Справа № 203/3189/18
Провадження № 3/0203/1954/2018
П О С Т А Н О В А

іменем України

10.12.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді Смольнякова О.О.

секретаря Сердягіній О.Ю.

за участю: прокурора Яковенко Ю.І.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянство України, працюючої заступником начальника слідчого відділення Шеченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2018 року від Управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з порушенням вимог ЗУ «Про запобігання з корупцією», відносно ОСОБА_1.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1, відповідно до наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області від № 232 о/с була призначена на посаду заступника начальника слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 являється поліцейським, і у звязку з цим, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за корупційні та повязані з корупцією правопорушення.

Згідно витягу із наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області від № 297о/с підполковника поліції ОСОБА_1, заступника начальника слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області було звільнено зі служби з 30.09.2017 за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням). ОСОБА_1 отримала трудову книжку 30.09.2017, що підтверджується її розпискою в послужному списку та була ознайомлена про обовязок субєкта декларування відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» подати декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями, що також підтверджується її підписом на відповідній розписці.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належить до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно з розясненням Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 № 3, декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Разом із цим, ОСОБА_1, в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) Інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016, №3, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, припинивши діяльність особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, тобто 12.10.2017 об 20 годині 07 хвилин фактично перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, поза межами терміну подачі декларації, без поважних на те причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП не визнала, пояснивши, що після звільнення з посади заступника начальника слідчого відділення 30.09.2017 вона подала декларацію 12.10.2017 року. Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» не встановлено конкретного строку подання декларації після припинення діяльності особи уповноваженої на виконання функцій держави. Оскільки Законом строк не визначений, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Прокурор просила визнати винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП, оскільки в її діях вбачається склад правопорушення.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, приходжу до наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Стаття 172-6 КУпАП є бланкетною нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на субєкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Частиною другою ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Однак, даною нормою Закону не визначено в який строк особа, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, повинна подати декларацію.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією, від 22.05.2017 року, суд звертає увагу на те, що для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. В ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим у з випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, як на підставу притягнення до відповідальності, посилається на порушення останньою вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо неподання декларації після припинення діяльності особи уповноваженої на виконання функцій держави. При цьому також посилається на розяснення НАЗК щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 № 3, а також на норму ст.12 зазначеного Закону, щодо права НАЗК приймати з питань, що належить до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти.

Саме в розясненні НАЗК від 11.08.2016 № 3 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 № 3, зазначено, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Слід зазначити, що розяснення НАЗК не може вважатися «Законом», за порушення якого, відповідно до ст.9 КУпАП, настає адміністративна відповідальність. Крім того, в зазначеному розясненні окремо зазначено, що воно носить рекомендаційний характер та не містить нових правових норм.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні ЕСПЛ у справі «Волохи проти України» від 02.11.2006 року зазначено, що жодна норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з точністю, достатньою для того, щоб надати змогу громадянинові регулювати свою поведінку.

В рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» ЄСПЛ визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Оскільки Законом України «Про запобігання корупції» не визначено конкретного строку для подання декларації субєктом декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 після звільнення 30.09.2017 року подала зазначену декларацію 12.10.2017 року, приходжу до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.7, 9, 10, п.1 ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.О.Смольняков