Номер справи 703/2134/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Головного управління ДФС у Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головою правління АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод», РНОКПП НОМЕР_1,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, -

встановив:

25 червня 2018 року головним державним ревізором інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Черкаської області ОСОБА_2 складено протокол №88 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, відносно голови правління АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод» ОСОБА_1, відповідно до якого, він вчинив порушення вимог п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із внесеними змінами та доповненнями, п.7 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14 грудня 1999 року за №860/4153, в результаті чого встановлено завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 280414 гривень, в тому числі за 1 квартал 2017 року у сумі 280414 гривень, за півріччя 2017 року у сумі 280414 гривень та за три квартали 2017 року у сумі 280414 гривень, за 2017 рік у сумі 280414 гривень та за І квартал 2018 року у сумі 280414 гривень; п.п. «б» п.185.1 ст.185, п.п. «ж» п. 186.3 ст.186, абзацу третього п.187.8 ст.187, п.п.197.1.2 п. 197.1 ст.197, п.198.4, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено (завищено) податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 49438 гривень, в тому числі завищено за листопад 2015 року на 8136 гривень, занижено за грудень 2015 року на 21627 гривень, занижено за лютий 2016 року на 35947 гривень, п.198.4, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ, в результаті чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню всього у сумі 1583671 гривню, у тому числі за липень 2015 року на 89977 гривень, за серпень 2015 року на 58391 гривню, за вересень 2015 року на 35907 гривень, за жовтень 2015 року на 27147 гривень, за квітень 2016 року на 37704 гривні, за травень 2016 року на 8936 гривень, за червень 2016 року на 20640 гривень, за липень 2016 року на 33207 гривень, за вересень 2016 року на 127613 гривень, за листопад 2016 року на 20000 гривень, за січень 2017 року на 187922 гривні, за лютий 2017 року на 57082 гривні, за березень 2017 року на 137952 гривні, за квітень 2017 року на 55057 гривень, за травень 2017 року на 58615 гривень, за червень 2017 року на 59394 гривні, за серпень 2017 року на 65881 гривню, за вересень 2017 року на 30759 гривень, за жовтень 2017 року на 23952 гривні, за листопад 2017 року на 71343 гривні, за грудень 2017 року на 194273 гривні, за лютий 2018 року на 116235 гривень, за березень 2018 року на 71684 гривні; п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.п.14.1.13 п.14.1 ст.14, п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, п.5) п.4 Розділу ІІ «Податковий кредит» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29 січня 2016 року №21, зареєстрованого Міністерством юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289, в результаті чого завищено відємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 декларації) за березень 2018 року на суму 62596 гривень; п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, в результаті чого не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку на додану вартість за 2015 рік у розмірі 299202 гривні, за 2016 рік у розмірі 438342 гривні, за 2017 рік у розмірі 781936 гривень, за 1 квартал 2018 року у розмірі 187919 гривень (штрафні санкції будуть застосовані відповідно п.120-1.1 ст.120-1 ПКУ зі змінами та доповненнями за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року) та встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних з податком на додану вартість в сумі 2807 гривень 54 копійки; п.255.11.2, п.255.11.13, п.255.11.15 ст.255 Податкового кодексу України занижено рентну плату за використання води в 1кварталі 2016 року на 9440 гривень 47 копійок; п.п.266.3.3, п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями АТ НВП «СЕМЗ» не нарахував податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01 січня 2015 року по 31 січня 2018 року в сумі зниження всього в сумі 41380 гривень 38 копійок, в тому числі за 2015 рік у сумі 3014 гривень 87 копійок (1 квартал 2015 року 753 гривні 72 копійки, 2 квартал 2015 року 753 гривні 72 копійки, 3 квартал 2015 року 753 гривні 72 копійки, 4 квартал 2015 року 753 гривні 71 копійку), за 2016 рік у сумі 366 гривень 80 копійок (1 квартал 2016 року 91 гривня 70 копійок, 2 квартал 2016 року 91 гривня 70 копійок, 3 квартал 2016 року 91 гривня 70 копійок, 4 квартал 2016 року 91 гривня 70 копійок), за 2017 рік у сумі 36694 гривні 40 копійок (1 квартал 2017 року 9173 гривні 60 копійок, 2 квартал 2017 року 9173 гривні 60 копійок, 3 квартал 2017 року 9173 гривні 60 копійок, 4 квартал 2017 року 9173 гривні 60 копійок), за 1 квартал 2018 року у сумі 1305 гривень 31 копійка; п.п.266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України АТ НВП «СЕМЗ» несвоєчасно подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік (по терміну подання 24 лютого 2015 року, подано 12 березня 2015 року); п.51.1 ст.51 та п.176.2 «б» ст.176 Податкового кодексу України в частині подання з порушенням встановлених строків, з недостовірними відомостями або з помилками податкового розрахунку за формою №1-ДФ за період: І, ІІ квартали 2017 року, І квартал 2018 року; п.1 ч.2 ст.6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження єдиного соціального внеску на суму 2811 гривень 76 копійок; п.2.6. глави 2 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (із змінами та доповненнями), в редакції, яка діяла до 05 січня 2018 року, в частині оприбуткування та несвоєчасного оприбуткування готівки в КОРО на загальну суму 26598 гривень 58 копійок; статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині порушення строків надходження валютної виручки за експортними контрактами від: 17 вересня 2014 року №НЮ:1036/СЭМЗ в сумі 63000 доларів США на 857 днів (з рахуванням строків, встановлених постановою Правління Національного банку України від 03 червня 2015 року №354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України»). В звязку з поданням позову до Арбітражного суду міста Москва про стягнення заборгованості з нерезидента, винесення судом рішення про задоволення позову, відповідно до частин 3 та 5 статті 4 Закону №185/94-ВР пеня сплачується: 14 грудня 2012 року №50/127 в сумі 1 000 000 російських рублів на 2 дні, 3 564 935 російських рублів на 76 днів, 6 467 268 російських рублів на 75 днів, 6 467 268 російських рублів на 74 дні. В звязку з поданням позову до Господарського суду Черкаської області про стягнення заборгованості з нерезидента та винесення судом рішення про задоволення позову, відповідно до частин 3 та 5 статті 4 Закону №185/94-ВР пеня не сплачується; статті 1 Указу Президента України №319/94 від 19 червня 1994 року «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», в частині порушення порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01 січня 2016 року, 01 квітня 2016 року, 01 липня 2016 року, 01 жовтня 2016 року, 01 січня 2017 року, 01 квітня 2017 року, 01 липня 2017 року, 01 жовтня 2017 року, 01 січня 2018 року та 01 квітня 2018 року.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак надіслав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та провадження у ній закрити в звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того направив до суду пояснення, відповідно до яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 25 червня 2018 року №88 не відображено суть адміністративного правопорушення, не зазначено їх обєктивної сторони, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП, тобто не зазначені його конкретні дії чи бездіяльність, які мали місце та призвели до порушення передбачених законодавством правил ведення податкового обліку та яка форма його вини щодо таких дій. У протоколі ГУ ДФС у Черкаській області лише перелічені норми Податкового кодексу України, іншого законодавства та наведено наслідки порушень таких норм. Також, протокол включає правопорушення, відповідальність за які не передбачена вказаною нормою, що суперечить вимогам Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративне правопорушення. Так, протоколом встановлено, що ним порушено вимоги бухгалтерського обліку, вимоги щодо обігу готівки та порушення строків надходження валютної виручки, які не мають відношення до податкового обліку і відповідальність за які не передбачена ст.163-1 КУпАП. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що таке вчинено 25 червня 2018 року. Разом з тим, згідно з протоколом, порушення вимог законодавства, які охоплюються одним правопорушенням, були виявлені під час перевірки АТ «НВП «СЕМЗ» за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, а її результати оформлені актом від 23 червня 2018 року. Таким чином, посилання на те, що правопорушення виявлено під час перевірки АТ «НВП «СЕМЗ» є безпідставним, оскільки за даними протоколу воно вчинене за межами перевіряємого періоду та після завершення перевірки. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 25 червня 2018 року №88 не відповідає вимогам законодавства, містить суперечливі дані, відтак не може бути доказом вчинення ним правопорушення. Не являється доказом вчинення ним правопорушення і акт перевірки, яким оформлено результати перевірки. На підставі акту перевірки та викладених у ньому порушень ГУ ДФС у Черкаській області ухвалило наступні рішення: податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «П»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма В1); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «ПН»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «Р»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «В4»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «С»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «ПС»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «ПС»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «Р»); вимогу від 17 липня 2018 року №Ю-, згідно з якою визначено до сплати суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 2811 гривень 76 копійок; рішення від 17 липня 2018 року №, яким застосовано штрафні санкції у сумі 17905 гривень 03 копійки. Всі вищевказані рішення АТ «НВП «СЕМЗ» оскаржило в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. До закінчення оскарження вищевказаних рішень, висновки акту перевірки АТ «НВП «СЕМЗ» про наявність порушень законодавства є неостаточними та не породжують юридичних наслідків, через що відсутні підстави вважати такий акт перевірки законним та обґрунтованим. Наведене унеможливлює застосування акту перевірки АТ «НВП «СЕМЗ» від 23 червня 2018 року як підставу для притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, виявлених під час перевірки та викладених у цьому акті. Просить провадження у справі відносно нього закрити в звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Врахувавши письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №88 від 25 червня 2018 року головним державним ревізором інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_2, така вважає, що ОСОБА_1 у період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, будучи головним бухгалтером АТ «НВП «СЕМЗ», порушив п.п.14.1.13 п.14.1 ст.14, п.51.1 ст.51, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.137.1 ст.137, п.176.2 «б» ст.176, п.п. «б» п.185.1 ст.185, п.п. «ж» п. 186.3 ст.186, абзацу третього п.187.8 ст.187, п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.п.197.1.2 п. 197.1 ст.197, п.198.3, п.198.4, п.198.5, 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, п.255.11.2, п.255.11.13, п.255.11.15 ст.255, п.п.266.3.3, п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із внесеними змінами та доповненнями, п.7 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14 грудня 1999 року за №860/4153, п.5) п.4 Розділу ІІ «Податковий кредит» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29 січня 2016 року №21, зареєстрованого Міністерством юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289, п.1 ч.2 ст.6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», п.2.6. глави 2 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (із змінами та доповненнями), в редакції, яка діяла до 05 січня 2018 року, статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», статті 1 Указу Президента України №319/94 від 19 червня 1994 року «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», за що, на думку інспектора ревізора передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №88 від 25 червня 2018 року, у фабулі справи інспектором ревізором, поміж порушень вимог Податкового кодексу України, за які передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.163-1 КУпАП, зазначені порушення бухгалтерського обліку, вимог щодо обігу готівки та порушення строків надходження валютної виручки, відповідальність за які передбачена вимогами інших статей КУпАП, та ч.1 ст.163 КупАП не передбачена.

Згідно п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №566 від 02 липня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 року за №1046/29176, у разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються окремо щодо кожного з вчинених правопорушень.

Головним державним ревізором інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_2 вимоги вищевказаної інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення №88 від 25 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 не враховані, в звязку з чим в такому викладені обставини, які вказують на вчинення ОСОБА_1 декількох адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за різними частинами різних статей КУпАП.

Крім того, п.6 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №566 від 02 липня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 року за №1046/29176, у протоколі під час його складання обов'язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до протоколу вносяться їх прізвища, імена та по - батькові, а також місце проживання.

В порушення вищевказаних вимог протокол про адміністративне правопорушення №88 від 25 червня 2018 року, не містить викладу суті правопорушення, оскільки головним державним ревізором інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_2 у такому не зазначені, які саме протиправні дії чи бездіяльність ОСОБА_1 призвели до виявлених порушень, що кваліфіковані посадовою особою як адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення №88 від 25 червня 2018 року, датою, часом та місцем вчинення правопорушення вказано 25 червня 2018 року о 15 годині 30 хвилин по вул. Коробейника, 1, м. Сміла Черкаської області, що суперечить фабулі справи зазначеної у ньому, оскільки у такому вказані порушення за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, при цьому, жодним чином не конкретизовано дату, час та місце їх вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що протокол про адміністративне правопорушення №88 від 25 червня 2018 року складений головним державним ревізором інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_2 з порушенням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №566 від 02 липня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 року за №1046/29176, відтак такий не може бути визнаний допустимим та належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №88 від 25 червня 2018 року, такий складений на підставі акту №251/23-00-14-0807/30147563 від 23 червня 2018 року.

Відповідно до витягу з акту документальної планової виїзної перевірки АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод», код 30147563, від 23 червня 2018 року №251/23-00-14-0807/30147563, в такому зафіксовані результати проведеної документальної планової виїзної перевірки Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, валютного за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року.

Вищевказаним актом зафіксовані порушення АТ «НВП «СЕМЗ», які аналогічні фабулі справи зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення №88 від 25 червня 2018 року.

Враховуючи, що акт документальної планової виїзної перевірки АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод», код 30147563, №251/23-00-14-0807/30147563 складений 23 червня 2018 року, відтак такий жодним чином не може бути доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, 25 червня 2018 року, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення №88 від 25 червня 2018 року.

Крім того, на підставі акту документальної планової виїзної перевірки АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод», код 30147563, від 23 червня 2018 року №251/23-00-14-0807/30147563, Головним управлінням ДФС у Черкаській області ухвалено наступні рішення: податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «П»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма В1); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «ПН»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «Р»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «В4»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «С»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «ПС»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «ПС»); податкове повідомлення рішення від 17 липня 2018 року № (форма «Р»); вимогу від 17 липня 2018 року №Ю-, згідно з якою визначено до сплати суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 2811 гривень 76 копійок; рішення від 17 липня 2018 року №, яким застосовано штрафні санкції у сумі 17905 гривень 03 копійки.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «НВП «СЕМЗ» звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою на рішення ГУ ДФС у Черкаській області ухвалені на підставі акту документальної планової виїзної перевірки АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод», код 30147563, від 23 червня 2018 року №251/23-00-14-0807/30147563.

Згідно листа №26545/6/99-99-11-03-02-25 від 14 серпня 2018 року директора Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження департаменту фіскальної служби України, АТ «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» звернулося зі скаргою та клопотанням (вх. ДФС №49235/6 від 03 серпня 2018 року, №49416/6 від 06 серпня 2018 року) на податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17 липня 2018 року №№, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, 4, НОМЕР_8, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17 липня 2018 року №Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 17 липня 2018 року №. На день надання листа скарга з клопотанням знаходиться на розгляді.

Доказів розгляду Державною фіскальною службою України вищевказаної скарги з клопотанням на час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 матеріали справи не містять, відтак суд вважає, що процедура оскарження триває.

Крім того, положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, оскільки процедура адміністративного оскарження рішень Головного управління ДФС у Черкаській області ухвалених на підставі акту документальної планової виїзної перевірки АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод», код 30147563, від 23 червня 2018 року №251/23-00-14-0807/30147563 триває, відтак вказаний акт в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України є не узгодженим, в звязку з чим підстави для твердження щодо його законності та обґрунтованості відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що акт документальної планової виїзної перевірки АТ «НВП «Смілянський електромеханічний завод», код 30147563, від 23 червня 2018 року №251/23-00-14-0807/30147563, допустимим та належним доказом вчинення ОСОБА_1 25 червня 2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не являється.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУПАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до беззаперечного висновку, що під час судового розгляду судом не встановлено наявності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяннями, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на порушника не накладається, стягненню судовий збір не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 62 Конституції України, ч.1 ст.163-1, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, Європейською Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини, Інструкцією з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №566 від 02 липня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 року за №1046/29176, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Опалинська