Номер провадження: 33/785/1940/18
Номер справи місцевого суду: 495/9504/18
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н. Д.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря судового засідання - Чепрас А.І.,

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гусєвої Н.Д., винесену 09.10.2018 року,

встановив:

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.10.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. в дохід держави без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 08 жовтня 2018 року о 22 год. 55 хв., в міжнародному пункті пропуску для морського сполучення «Білгород-Дністровський МТП» здійснив схід на берег на територію України з плавучого засобу на риболовецькому судні «Надія» без проходження прикордонного контролю, в режимі «Закритий кордон» та без дозволу Державної прикордонної служби України, чим порушив ч. 1 ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», тобто перетнув державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідного органу влади. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.10.2018 року.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив про те, що 08.10.2018 року о 23 годині з екіпажем дійсно знаходився у пункті пропуску для морських сполучень «Білгород-Дністровський МТП» та здійснив схід на берег для отримання дозвільних документів. До нього підійшов прикордонник та пояснив, що він не так швартує судно та склав протокол. Враховуючи пізню годину та неналежне освітлення, не розуміючи значення викладеного в протоколі та наслідки погодження з його змістом, він підписав протокол. Наступного дня його було викликано до суду та під час судового розгляду справи не було надано можливості надати пояснення чи будь-які докази. Суд не погодився відкласти розгляд справи у зв'язку з відсутністю у нього захисника, а також було відмовлено у допиті свідків, які були на судні. Рух суден на морській поверхні та вздовж берегової лінії регламентується ЗУ «Про прикордонний контроль», а не ЗУ «Про державний контроль», а саме ст. 18. Згідно зі ст. 21 ЗУ «Про прикордонний контроль», що регламентує прикордонний контроль риболовецьких суден, яким є судно «Надія», прикордонний контроль риболовних суден, що приписані до портів України і виходять на промисел в Азово-Чорноморський басейн без заходу в іноземні порти, може не здійснюватися протягом 30 діб з дня останнього проходження прикордонного контролю. Протягом зазначеного строку судна можуть багаторазово виходити в район промислу та повертатися до визначених для них причалів (пристаней), пунктів базування в місці розташування риболовних підприємств або рибних портів для вивантаження улову, отримання предметів постачання та здійснення позапланових ремонтних робіт. Члени командного складу таких суден повинні мати посвідчення особи моряка, а інші члени екіпажу- документи, що посвідчують особу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2018 року серії ПдРУ №603286, в якому ОСОБА_2 визнав свою вину (а.с.1);

-рапортами начальника 2-ї категорії віпс «Старокозаче» (тип А) інспектора прикордонного контролю старшого сержанта О.В. Гузєва про те, що він 08.10.2018 року виконував наказ про охорону державного кордону. У пункті пропуску для морського сполучення «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт», у прикордонному напрямі КР. 08.12.2018 року о 22:55 на території пункту пропуску був виявлений громадянин України ОСОБА_2, який прибув на територію пункту пропуску для морського сполучення «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на плавзасобі «риболовне судно» «Надія» для здійснення прикордонного контролю на в'їзд на територію України. Вказаний громадянин здійснив схід на берег, тобто фактично перетнув державний кордон України, без проходження відповідного оформлення, із закритим кордоном та без відповідного дозволу працівників Державної прикордонної служби України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП (а.с.2).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки жодними доказами вони не підтверджені.

Доводи апелянта про те, що суд не ознайомив його з правами та не надав можливості надати пояснення, заявити клопотання про захисника спростовуються пам'яткою, яка підписана власноруч ОСОБА_2 без зауважень про ознайомлення його з правами в судовому засіданні (а.с.8).

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Не можуть бути підставою для скасування постанови суду пояснення представника ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції про те, що перебуваючи на плавзособі «риболовне судно» «Надія» в якості матроса, він здійснив швартування та здійснив схід на берег на вимогу працівників прикордонної служби, оскільки таке не підтверджено доказами, і матрос самостійно не наділений повноваженнями щодо прийняття рішення про швартування судна.

Склад правопорушення складають дії у вигляді сходу на берег, а не дії щодо руху судна, тому доводи щодо дозвільних документів для руху судна на зміст висновків не впливають.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. накладене на ОСОБА_2 відповідно до санкції ч.1ст.204-1КУпАП і з дотриманням загальних правил накладення стягнення, передбачених ст. 33 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

Керуючись ст.ст. 7, 8,247, 293, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.10.2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Є.С. Сєвєрова