АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2326/2018 Суддя у І-й інст.: Мєлєшак О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 23.04.2018 о 00 год. 50 хв. по вул. просп. Перемоги, 86 в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Зазначає, що його не було повідомлено про час та дату розгляду справи, у зв'язку з чим він був позбавлений права на захист та справедливий суд, оскільки самостійно бажав надати пояснення в суді.

Вважає, що суд розглянув справу з порушенням правил змагальності сторін, та при наявності суперечливих показань свідків суд не допитав свідків в судовому засіданні, у зв'язку з чим письмові пояснення не можна вважати доказами.

Звертає увагу на те, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння не відмовлявся, а висловив незгоду з підозрою поліцейського. На його думку, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення його для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я. Також його не відсторонили від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій процедурі оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 15.06.2018 проведено за відсутності ОСОБА_3, а в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_3 копії судового рішення, з огляду на що суддя апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження є не пропущеним.

В судове засідання ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому апеляційний суд, з метою недопущення порушення розумних строків розгляду цієї категорії справ, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 235229 від 23.04.2018 року; рапортом інспектора роти 7 батальйону 2 полку 1 УПП ДПП України у м. Києві, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що ним 23.04.2018 приблизно о 00 год. 50 хв. у м. Києві по просп. Перемоги у складі АП «Рубін 1051» було зупинено автомобіль НОМЕР_2, водій якого, ОСОБА_3, під час руху порушував правила дорожнього руху, і при спілкуванні з яким були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема: порушення координації рухів, відсутність реакції зіниць очей на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_5 в присутності двох свідків було запропоновано проїхати для освідування на стан сп`яніння до лікаря-нарколога, від чого останній відмовився, оскільки не хотів витрачати свій час. Вказану відмову підтверджено також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Апеляційний суд не вбачає підстав не довіряти поясненням вказаних свідків, оскільки їх особи є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чого ОСОБА_3 не зробив, і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані події були зафіксовані на нагрудну відеокамеру, відеозапис з якої переглянуто в суді апеляційної інстанції.

Таким чином висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є правильними і таким, що відповідає матеріалам справи.

Довід апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння не відмовлявся, а лише висловив незгоду з підозрою поліцейського спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який власноручно підписав ОСОБА_3, засвідчивши цим факт своєї відмови від проходження зазначеного огляду.

Зважаючи на викладене, судом першої інстанції було здійснено повний та всебічний розгляд справи, а тому, порушеньнорм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення, апеляційним судом не встановлено, з огляду на що постанова Подільського районного суду міста Києва від 16 травня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_3 щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко