АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/944/18 Головуючий у І-й інстанції - Білик І.А.
Справа № 204/2572/18 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю секретаря - Соколова С.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень. Вирішено стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, водій ОСОБА_2 о 23 год. 15 хв., в м. Дніпрі, по вул. Робочій, 89, керував автомобілем Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив переглянути постанову суду.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що посилався на показання свідків, які були викликані працівниками поліції за домовленістю та є їх друзями. ОСОБА_2 вказує на те, що він погодився пройти експертизу, однак коли вони приїхали до відділення поліції, йому повідомили, що на нього складно відмову від її проходження та під моральним тиском його примусили зазначену відмову підписати.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку ОСОБА_2, який свою апеляціну скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №122051, згідно з яким 06 квітня 2018 року о 23 год. 15 хв., в м. Дніпро, по вул. Робоча, 89, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло та від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 07.04.2018 року, які засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння; рапортом поліцейського роти №6, батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області, рядового поліції ОСОБА_5, згідно з яким 06.04.2018 року о 23 год. 15 хв. під час патрулювання екіпажем 607 у складі рядового поліції ОСОБА_6 та сержанта поліції ОСОБА_7 було виявлено автомобіль Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1, який рухався по вул. Робоча, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла пп. 31.4.3.в ПДР. Зупинили автомобіль за адресою вул. Робоча, 89, під час зупинки водій автомобіля вибіг з авто і пішов до магазину, ним виявився ОСОБА_2, на місце водія з пасажирського сидіння пересів інший громадянин і перепаркував авто, цим громадянином виявився ОСОБА_8, коли водій, що був в магазині повернувся до авто і підтвердив, що саме він спершу керував автомобілем, у нього спостерігалась не чітка мова, порушення координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Громадянину ОСОБА_2 було запропоновано проїхати до ДНД для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, однак він відмовився у присутності двох свідків; довідкою, наданою Департаментом патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якої, згідно бази даних НАІС МВС України громадянин ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про недопустимості пояснень свідків, що містяться у матеріалах провадження, то вони під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли. Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення свідків містять достатні відомості, які дають підстави вважати, за яких саме подій вони були складні. Сумнівів в об'єктивності наданих пояснень у колегії суддів не виникає.

При цьому, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні посилання ОСОБА_2 на те, що він підписав відмову від проходження огляду під тиском, оскільки останнім жодних доказів на підтвердження зазначених обставин не надано, а клопотань про виклик свідків або витребування інших письмових документів, які б засвідчили вказаний факт, - не заявлено.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв'язку з чим апеляційну скаргу останнього необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький