ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/349/18 Справа № 212/6280/18 Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанові Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року та протоколу про адміністративне правопорушення 13 серпня 2018 року о 03 год. 45 хв. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по вул. М. Світальського водій ОСОБА_3 керував т/з "DAEWOO LANOS", номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити - за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, а докази, на які посилається суд, такими, що не знаходять свого підтвердження.

Вказує, що зі змісту відеозапису при свідках йому не було роз`яснено, кого і за що остановили, не вказано підстави зупинки, не вказані ознаки наркотичного сп'яніння, яеі мають місце в його поведінці та діях, не зафіксовано пропозицію пройти огляд на сп'яніння та відмову пройти вказаний огляд.

Крім того, зазначає, що відповідно до висновку, складеного лікарем-наркологом о 09 год. 40 хв. ознак сп'яніння у нього не виявлено, але даний висновок не прийнятий був судом в якості доказу.

В судове засідання ОСОБА_2 та його представник не з'явилися, були повідомлені про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань від останніх про перенесення справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 098488 від 13 серпня 2018 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом інспектора поліції Малахова О.С.; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, медичним висновком № 1609 від 13 серпня 2018 року.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, у своїй сукупності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт його відмови від огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також відеозаписом події, згідно якому ОСОБА_2 саме в присутності зазначених свідків відмовився від проходження медичного обстеження, що в свою чергу і виключає сумніви щодо участі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час проведення поліцейськими відповідної процедури.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Посилання захисника ОСОБА_1 на порушення, які, на його думку, були допущені при розгляді справи судом першої інстанції, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки мають формальний характер, не спростовують наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, та не обгрунтовують необхідності скасування законної та обґрунтованої постанови суду.

Що стосується доводів апелянта, які полягають у не перебуванні ОСОБА_2 в стані сп'яніння з посиланням на медичний висновок, наявний в матеріалах провадження, то до цих доводів суд відноситься критично, оскільки у даному випадку судом не вирішується питання про дійсність перебування особи в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, а вирішується спір щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. І ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот