Провадження № 3/522/6273/18
ПОСТАН О ВА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

31 серпня 2018 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студент ПНПУ ім.К.Д.Ушинського;, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кімн.402

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 02.07.2018 року, суддя отримала 03.07.2018 року, 20.06.2018 року о 00 годині 40 хвилин у м.Одеса, вул.Дегтярна, 24, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння; запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1. складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №065995 від 20.06.2018 року за ч.1 ст.130 КпАП України, від підпису якого правопорушник відмовився.

У судове засідання призначене на 20.07.2018 року зявилися ОСОБА_1 та його захисник - адвокат ОСОБА_2, вважали за можливе проведення розгляду справи за відсутністю інспекторів поліції, які викликалися належним чином

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 19.06.2018 року у нього був День народження, який він святкував у колі своїх друзів у дворі гуртожитку №1 Южноукраїнського НПУ ім.Ушинського, студентом якого є. Він дійсно перебував у легкому стані алкогольного спяніння, так як святкував свій власний день народження. Поруч стояв автомобіль його товариша, ВАЗ 2109, д.н.з.НОМЕР_2, який був відчинений, товариш відійшов, а він при собі мав посвідчення водія. ключі від цього автомобіля, мав доступ до салону автомобіля, але автомобілем ні він, ні будь-хто з його друзів, в той день/ніч не керував. Своїм гучним святкування вони привернули увагу поліцейських, які підійшли до них, а він в цей момент в салоні авто шукав сигарети та запальничку, та автомобілем не керував і машина не була у стані заведення. Працівники поліції запропонували йому надати права та пройти тест на алкогольне спяніння за допомогою приладу «Драгер», права він надав, від проходження тесту відмовився. Його товариш в цей час вже стояв поруч із ним і все бачив. Працівники поліції забрали посвідчення водія, сіли в автомобіль, посвідчення не повернули, коли приїхала патрульна поліція, поліцейські до них навіть не підійшли. ОСОБА_1 також зазначив, що його не повідомили навіть про те, що у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, протокол він не підписував, де його права він не знав, лише дізнався на вул.Ак. Корольова,5, де знаходяться права та те. що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

18.07.2018 року представником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 суду були наданні письмові пояснення, в яких також зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення було складено вночі з 19 на 20 червня 2018 рук під час святкування дня народження ОСОБА_1, який він святкував у дворі гуртожитку у колі його приятелів. Своїм гучним святкуванням вони привернули увагу поліцейських, які через деякий час підійшли до них з цього приводу. З огляду на те, що вони мали ознаки алкогольного спяніння, але не мали при собі алкогольних напоїв, на його думку, працівники поліції склали необґрунтовано стосовно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на те, що він мав при собі посвідчення водія. ключі від автомобіля та мав доступ до салону автомобіля (відкрив дверцята автомобіля щоб дістати запальничку). Вважає, що протокол був складений за відмову від проходження огляду на стан спяніння щодо особи, яка не керувала транспортним засобом. Статтею 130 КУпАП передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також вважає, що, по-перше був відсутній сам факт керування транспортним засобом, по-друге, з боку працівників поліції не було пропозиції пройти огляд на стан спяніння, більш того, вони навіть не мали права пропонувати йому пройти такий огляд, бо він не керував транспортним засобом. Вважає, що інспектором поліції було складено протокол безпідставно, керуючись виключно фактом перебування ОСОБА_1 в салоні автомобіля.

Також в письмових поясненням ОСОБА_1 зазначено, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на які посилається інспектор поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, були складені співробітником поліції ОСОБА_5 «зі слів свідків». Однак ОСОБА_1 вважає, що, по-перше, ця інформація не може відповідати дійсності, так як бланки пояснень роздруковані на принтері заздалегідь, мають однакову форму, складені за шаблоном, фраза «водій керував транспортним засобом» також надрукована в шаблоні, а не вписана від руки, вважає. що свідки особисто це не говорили, а просто підписали запропонований шаблон; по-друге, у поясненнях також зазначено, що свідками не надано документи, що посвідчують особу, а їх дані записані «зі слів»; по-третє, адреса свідка ОСОБА_4 зазначена як: м.Миколаїв, вул.1-го квітня, 17 (без зазначення квартири), але зазначеної вулиці у м.Миколаєві взагалі не існую; по-четверте, адреса свідка ОСОБА_3 вказана, як: м.Київ, вулиця зазначена нерозбірливо, будинок №6, без зазначення квартири; по-пяте, телефони свідків, які зазначені в поясненнях, не обслуговуються жодним оператором.

Щодо відеозапису, який надійшов з УПП, та який долучено до матеріалів справи, то на ньому немає зображення. Він триває декілька секунд та не має інформації стосовно нібито вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

31.08.2018р. Лукащин та його адвокат зявилися в судове засідання, повністю підтримали надані раніше пояснення , заперечуючи свою провину, а викликані судом свідки не зявились, та враховуючи строки розгляду справи суд вважає можливим розглянути справу..

Суд, з метою забезпечення повного та обєктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, викликав працівників поліції, що складали адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1, однак вони так і не зявилися до суду без повідомлення причин неявки.

Також суд вживав заходи з метою виклику та допиту в якості свідків осіб, що зазначені свідками в адміністративних матеріалах - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але безрезультатно.

Щодо свідка ОСОБА_4, адреса проживання якого в протоколі зазначена як м. Миколаїв, вул. 1-го квітня, будинок 17: зазначений номер телефона не працює, а зазначена вулиця проживання відсутня в Реєстрі топонімів міста Миколаєва, який затверджено рішенням Миколаївської міської ради від 03 вересня 2009 року №36/27 (https://mkrada.gov.ua/content/reestr-toponimiv-mista-mikolaiva.html).

Щодо свідка ОСОБА_3, адреса проживання якого в протоколі зазначена як м. Київ, вулиця зазначена нерозбірливо, будинок 6: зазначений номер телефону не працює, на запит суду щодо місця реєстрації надійшла відповідь відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м.Києві (ГУ НП?) про те, що вказана особа в м.Києві зареєстрованого місця проживання не має.

Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №065995 від 20.06.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та поясненнями ОСОБА_1, наданими під час розгляду справи, вважаю, що адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, письмових пояснень ОСОБА_1 від 18.07.2018 року, пояснень ОСОБА_1, наданих у судовому засіданні, та наданих суду доказів, ОСОБА_1 взагалі не керував автомобілем НОМЕР_1.

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні обєктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані спяніння, що заборонено п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані спяніння, що заборонено п.2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння (п.2.5 Правил дорожнього руху).

З урахуванням вказаних кваліфікаційних ознак, слід зробити висновок, що відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не наступає у разі, коли не встановлено, що останній керував транспортним засобом в стані спяніння.

Тому під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за «керування транспортним засобом ВАЗ 2109. д.н.з.НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння та щодо відмови останнього від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі», слід встановлювати фактичні дані, що підтверджують знаходження останнього в зазначеному стані, але який взагалі не керував ним, а знаходився поруч з відчиненим автомобілем. Крім того відсутні докази щодо пропонування працівниками поліції пройти обстеження у медичному закладі, що є у такому випадку обовязковим.

Адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з даних зазначених в протоколі, з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається відсутність вини в діях ОСОБА_1

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та ОСОБА_6 проти Сполученого Королівства / Paul and Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

Керуючись ст.ст.9, 10, 24, 33, 130, 221, 247, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.В.Домусчі