Провадження № 33/792/231/18
Справа № 686/898/18 Головуючий в 1-й інстанції Слободян В. С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, з участю секретаря судового засідання Пелюх О.С., захисника особи, що притягується до відповідальності, -адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 6 січня 2018 року в 04 год. 00 хв. на 252 км. автодороги М -12 сполученням Хмельницький-Тернопіль (неподалік АЗС «WOG») керував автомобілем «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, оскільки розгляд справи проведений поверхнево, без з'ясування всіх обставин справи. Докази, які судом покладені у основу доведеності його вини, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки надане відео, збережене під назвою IMG _ 0542, не є доказом, так як під час його перегляду неможливо встановити осіб, які фігурують на відео, не вказано точний час та дату його знімання. В справі відсутні належні та допустимі докази, що водій ОСОБА_3 відмовився від огляду в медичному закладі, відтак в поліцейських не було підстав для складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_3, який, будучи належним чином повідомлений про судовий розгляд, в жодне судове засідання апеляційного суду не з»явився, заяв про відкладення розгляду справи суду не надходило, відтак апеляційний суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до відповідальності, -адвоката ОСОБА_2 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, постанову суду слід залишити без зміни з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Доводи захисника в апеляційному суді щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, необґрунтованості висновків суду першої інстанції, та що в справі відсутні належні та допустимі докази в підтвердження винуватості вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а працівниками поліції були порушені вимоги відповідних нормативно-правових актів, якими регламентовано порядок направлення водія для проведення огляду на стан сп»яніння, не можуть бути враховані апеляційним судом, позаяк такі твердження суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен пройти на вимогу працівника поліції у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп»яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 6 січня 2018 року був складений інспектором СРПП ХРВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_4, того ж дня, в 04 год. 00 хв. на 252 км автодороги сполученням Хмельницький Тернопіль, на АЗС «ВОГ», ОСОБА_3 керував транспортним засобом «ВАЗ-2108», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп»яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП(а.с.1). Підстав вважати складений протокол таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, позаяк в ньому не відображено відмови особи від проходження огляду саме в медичному закладі не можуть бути враховані, зважаючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, зокрема, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що цілком відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП. Формулювання змісту правопорушення, викладене у протоколі, є цілком зрозумілим для здійснення захисту від такого обвинувачення в суді, тому доводи захисника про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, не можуть бути враховані апеляційним судом.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані спяніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи(що відображено в протоколі про адміністративне правопорушення(а.с.1), також наявність ознак сп»яніння вказані також в письмових поясненнях свідків (а.с. 2,3). За таких обставин апеляційний суд вважає, що в працівників поліції були підстави для проведення такого огляду, матеріалами справи не спростовано підставності зупинки його транспортного засобу. Апеляційний суд також зауважує, що згідно досліджених судом відеозаписів, водій ОСОБА_3 жодним чином не заперечував підставності вимог працівників поліції пройти відповідний огляд.

В судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 (працівник поліції) показав, що під час несення служби в час, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, було зупинено автомобіль «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1, який порушив Правила дорожнього руху. Виявивши в водія ознаки алкогольного сп»яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійку ходу, останньому в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан сп»яніння на місці зупинки з допомогою спеціального технічного приладу, від чого він відмовився. Тут же в присутності цих же свідків йому, ОСОБА_3 було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров»я, на що той знову відмовився, після чого в присутності свідків було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з даними письмових пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, допит яких судом не вдалось здійснити в зв»язку зі зміною тими місць проживання та відсутністю відомостей про їх фактичне місцепроживання, видно, що в їх присутності водій автомобіля «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3 на пропозицію поліцейського відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп»яніння.

Підстав сумніватись в таких показаннях свідка ОСОБА_4 та в даних, що містяться в письмових поясненнях свідків, в апеляційного суду відсутні, зважаючи, що обставини, які повідомили свідок ОСОБА_4 в суді першої інстанції та свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в письмових поясненнях, підтверджуються даними відеозаписів, зроблених з камери відеоспостереження, встановленої в службовому автомобілі працівників поліції та камери особистого мобільного телефону інспектора поліції ОСОБА_7, переглянутих в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду. В них зафіксовано, як водій на пропозицію працівника поліції відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу з допомогою спеціального приладу «Drager та в закладі охорони здоров»я. Доводи апеляційної скарги та пояснення захисника не дають підстав для інакшої оцінки цих доказів, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. В апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду захисник вказувала, що за умови неотримання словесного заперечення від водія від проходження огляду в медичному закладі, в працівників поліції не було підстав для складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. Однак такі доводи захисника не можуть бути враховані, позаяк суперечать фактичним обставинам провадження, встановленим судом. Ті обставини, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд в медичному закладі, водій не виказав словесного заперечення, не дає підстав для інакших висновків суду, позаяк з дослідженого відео видно, що, незважаючи на чітко висловлену працівником поліції пропозицію пройти огляд в медичному закладі (після отримання відмови від проходження огляду на місці зупинки) водій не виказав свого погодження на такий огляд, фактично ігноруючи вимоги працівників поліції. Тому за відсутності згоди ОСОБА_3 на проходження такого огляду, в тому числі, і в медичному закладі, відсутності в працівників поліції підстав для примусового доставлення особи для проведення такого огляду, працівниками поліції з дотриманням вимог закону було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, про відмову водія від проходження огляду на стан сп»яніння в передбаченому законом порядку. Вказані обставини також спростовують додатково надіслані ОСОБА_3 апеляційному суду пояснення з приводу того, що його в присутності двох свідків, в час зазначений у протоколі, не зупиняли та пройти огляд не пропонували.

Як можна зробити висновок з переглянутого відео, всі ці дії працівниками поліції вчинялись в присутності двох свідків, тому незазначення в письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 про небажання пройти огляд водієм в медичному закладі, не вказують про недотримання працівниками поліції процедури фіксування відмови водія від проведення огляду на стан сп»яніння, позаяк ці обставини зафіксовані на відеозаписі.

Про те, що на відео зафіксовано саме ОСОБА_3 підтверджував працівник поліції ОСОБА_4, який вказував, що особу водія було встановлено на підставі посвідчення водія. За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника та її доводи в апеляційному суді про те, що з відео неможливо встановити особу водія, не приймаються до уваги, зважаючи, що на всіх відеозаписах зафіксовано чітко одну і ту саму особу, якою, як видно з показань свідка ОСОБА_4, письмових пояснень свідків, виявився саме ОСОБА_3 на підставі даних його посвідчення водія. Підстав сумніватись в таких даних в апеляційного суду немає.

Підстав вважати надані та досліджені відеозаписи недопустимими та неналежними доказами апелянтом не наведено ні в апеляційній скарзі, не встановлено таких і під час апеляційного розгляду. Судом першої інстанції вірно встановлено, з чим погоджується апеляційний суд, що на відео зображений саме ОСОБА_3, тому доводи захисника про неналежність таких доказів, позаяк з відео, на думку захисника, неможливо зробити висновок про особу водія та що запис зроблено на особистий телефон працівника поліції, не можуть бути враховані апеляційним судом. Підстав вважати такі докази недопустимими, апелянт не наводить, зважаючи, що доказами відповідно до приписів ст. 251 КУпАП є, в тому числі, і показання технічних приладів чи технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських під час пропозиції ОСОБА_3 пройти огляд на стан спяніння, складення відповідних документів за наслідками такого огляду. Порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, не виявлено.

Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи, особу апелянта, та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2018року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах

ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1