Справа № 504/1593/18
Провадження № 3/496/1942/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Желяпової О.Ф.,

прокурора - Ломей Д.В.,

представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, головний інженер, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Працівниками Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України було складено протокол про адміністративне правопорушення № 35201 від 05.05.2018 року, згідно якого ОСОБА_2, обіймаючи посаду головного інженера ТОВ з ІІ «Трансінвестсервіс», будучи депутатом Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, відповідно до пп. «б» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, всупереч інтересам держави та Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, не повідомив у встановлених цим Законом випадках та порядку колегіальний орган, сесію Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті участі у голосуванні 30.06.2016 року під час прийняття рішення № 227-УІІ «Про розроблення детального плану території для розміщення об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського порту на земельній ділянці площею до 5 га та надання товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» дозволу на розроблення об'єктів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,46 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі на території с. Визирка Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яким надано ТОВ з ІІ «Трансінвестсервіс» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 1,40 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі на території с.Визирка Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 35213 від 05.05.2018 року ОСОБА_2, обіймаючи посаду головного інженера ТОВ з ІІ «Трансінвестсервіс», будучи депутатом Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, відповідно до пп. «б» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, всупереч інтересам держави та Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, не повідомив у встановлених цим Законом випадках та порядку колегіальний орган, сесію Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті участі у голосуванні 30.11.2017 року під час прийняття рішення № 648-УІІ «Про надання товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Транінвестсервіс» дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0, 62 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі території с.Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, яким надано ТОВ з ІІ « Трансінвестсервіс» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,62 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі на території с.Визирка Визарської сільської ради Лиманського району Одеської області, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 36 КУпАП справи за зазначеними протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.12.2018 року об'єднано в одне провадження.

В судовому засіданні прокурор вважає, що ОСОБА_2 слід притягнути до відповідальності, визнавши його винним у вчиненні інкримінованих йому корупційних правопорушень та накласти адміністративне стягнення у межах санкцій ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованих йому правопорушеннях не визнав та пояснив суду, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки жодного приватного інтересу у його діях не було. При цьому зазначив, що для реального конфлікту інтересів обов'язковою є наявність приватного інтересу, який у нього відсутній, так як надана у оренду земельна ділянка вже перебуває у користуванні ТОВ з ІІ «Трансінвестсервіс» на підставі державного акту на право постійного користування від 13.03.2001 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 зазначив, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованих йому правопорушень, оскільки в нього був відсутній приватний інтерес при прийнятті зазначеного рішення, оскільки участь у прийнятті рішення з питань, що стосуються відповідного підприємства, не становить дій в умовах конфлікту інтересів. Він самостійно не приймав ніяких рішень, а приймав рішення у складі колегіального органу, із дотриманням передбаченої законом процедури, при цьому посилався на письмові пояснення щодо обставин справи (а.с. 64-70).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Як визначено в абз. 5 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» характеризується виключно прямим умислом.

Згідно абзацу 6 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 обіймає посаду головного інженера ТОВ з ІІ «Трансінвестсервіс» та отримує заробітну плату на цьому підприємстві, що підтверджується декларацією про доходи за 2016 та 2017 роки (а.с.15-22 том 1).

Крім того, він же, згідно рішення Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №1-УІІ від 05.11.2015 року «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Визирської сільської ради та Визирського сільського голови» та переліку депутатів Визирської сільської ради, обраних на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25.10.2015 року, являється депутатом Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, у силу чого є суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією (а.с.46-47 том 1).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст. 172-7 КУпАП, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з приміткою 2 до зазначеної норми закону, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити:

1) наявність в особи приватного інтересу;

2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями;

3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення;

4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

За змістом наведених норм обов'язковою умовою складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП є наявність реального конфлікту інтересів, як суперечності між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність прийняття цією особою рішень, вчинення чи не вчинення дій на відповідній посаді, в тому числі у стосунках з фізичними чи юридичними особами.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У відповідності до ч. 7 ст. 28, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» закони, що визначають повноваження органів місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють. Правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності народних депутатів України, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Так, згідно ч. 1 ст. 59-1 «Конфлікт інтересів» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Положення вказаної статті не містить терміну «реальний конфлікт інтересів», «потенційний конфлікт інтересів» і не міститься заборони депутату місцевої ради брати участь у прийнятті рішень; навпаки, передбачено, що депутат бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою.

Відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Голосування є правом та обов'язком депутата, а участь депутата в такому голосуванні є формою здійснення його представницьких повноважень, а не проявом чи реалізацією приватного інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» щодо свободи вираження поглядів, оскільки волевиявлення кожного депутата з питань, що входить в коло його обов'язків не може бути підставою для встановлення наявності в діях такої особи конфлікту інтересів та підставою для притягнення до відповідальності за волевиявлення особи під час голосування.

Таким чином, з викладеного та зазначених вище норм Законів випливає, що не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її представницькими повноваження можуть не суперечити один одному.

Конфлікт інтересів має місце тоді, коли зазначена суперечність фактично вплинула на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Судом встановлено, що рішення № 648-УІІ прийняте 30.11.2017 року «Про затвердження проектів землеустрою та передачу в оренду строком на 49 років земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Транінвестсервіс» для обслуговування та експлуатації частини єдиного майнового комплексу - залізнична станція «Хімічна», розташований на території с. Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області та надано ТОВ з ІІ « Трансінвестсервіс» в оренду строком на 49 років земельну ділянку, площею 0,5350 га для обслуговування та експлуатації частини єдиного майнового комплексу - залізнична станція «Хімічна», розташованих на території с. Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області» (а.с. 23-24 том 1) та №227 -УІІ прийняте 30.06.2016 року «Про розроблення детального плану території для розміщення об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського порту на земельній ділянці площею до 5 га та надання товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Транінвестсервіс» дозволу на розроблення об'єктів землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,46 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту із земель комунальної власності, які перебувають в запасі на території с. Визирка Визарської сільської ради Комінтернівського району Одеської області» на засіданнях Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області» було прийнято депутатами сільської ради більшістю голосів було прийнято депутатами сільської ради більшістю голосів (а.с. 25-29 том 2, а.с. 25-29 том 1), а тому голосування окремою особою ОСОБА_2 само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між його діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом.

Вищезазначене свідчить про те, що навіть за умови наявності суперечності між особистими інтересами ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями він не мав і не міг мати реальної можливості вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення, оскільки прийняття такого рішення є компетенцією колегіального органу, а саме сесії сільської ради.

У відповідності до п. 2.3 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням НАЗК від 29.09.2017 року №839, у разі відсутності у депутатів, які одночасно перебувають на керівних посадах у комунальному підприємстві, у певному конкретному випадку особистого приватного інтересу, участь у прийнятті рішення з питань, що стосуються відповідного комунального підприємства, не становить дій в умовах конфлікту інтересів.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_2 не характеризуються прямим умислом (або необережністю) на незаконне збагачення або збагачення інших осіб, оскільки в судовому засіданні та з матеріалів справи встановлено, що він, будучи депутатом Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, виконуючи свої повноваження у складі такого колегіального органу, голосуючи «ЗА» діяв в інтересах територіальної громади, оскільки після прийняття рішення щодо оренди земельної ділянки до місцевого бюджету надходитиме податок у більшому розмірі, одноособово рішення не приймав, оскільки такі рішення приймалися колегіальним органом більшістю голосів ради. Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідкових зв'язок між його голосування та прийнятими рішеннями.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши вищевказані докази, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 172-7, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 172-7 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Горяєв І.М.

Повний текст постанови суду виготовлено 12.12.2018 року.

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2018 року.