Справа № 206/4171/18
Провадження № 3/206/1475/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С. в за участю секретаря судового засідання Стахів О.О., залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 2 поверх, кім. 16, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2018 о 07 год. 15 хвилин в м. Дніпро по вул. Новосільній, 1, водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пасивно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у спеціалізованому медичному закладі КЗ «ДНД» ДОР, не здавши аналізи протягом 3-х годин в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 22.08.2018 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, з протоколом не погодився та показав суду, що 20.07.2018 він зі своїм товаришем Павлом чекав в машині на власника авто ОСОБА_2 та раптом до нього підїхали працівники патрульної поліції та сказали, що авто знаходиться в розшуку, на що він їм відповів, що такого не може бути. В подальшому працівники патрульної поліції почали проводити огляд їх та авто та знайшли у нього в кармані сліп-пакет коричневого кольору з речовиною схожою на соду, який був не його та він не знає звідки він у нього в кармані взявся. Також вони йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного спяніння у лікарні, однак він там не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, а просто не зміг його пройти через свої фізіологічні особливості, а саме йому потрібно здійснювати сечовипускання сидячи, а йому цього ніхто не дозволяв робити та надав суду виписні епікризи за 2011 рік та початок 2018 року.

У судовому засіданні 22.08.2018 свідок ОСОБА_2 показала суду, що з ОСОБА_1 вони познайомилися років 15 тому на виставці, зараз ОСОБА_1 їй допомагає розвивати свій бізнес в Україні, стосунки в них суто ділові. ОСОБА_1 та вона наркотики не вживає взагалі. Вночі 20.07.2018 вона з ОСОБА_1 та його товаришем Павлом вирішили покататися по місту, відпочити, тому що вдень вони багато працюють, та відпочивати вони можуть тільки вночі. Сплять вони за добу максимум по 2-3 години, тому що зараз багато роботи та спати ніколи треба працювати. А ОСОБА_1 тієї ночі взагалі не спав, тому що дуже хвилювався. Приблизно о 2 год. ночі вона підїхала до супермаркету АТБ, який знаходиться по вул. 20-річчя Перемоги, щоб щось купити в магазині. Коли вона вийшла з магазину, то побачила багато поліцейських біля її авто та ОСОБА_1 подав їй знак, щоб вона не підходила. На вул. Новосільну, 1 у лікарню вона не поїхали та що далі відбувалося не бачила.

В судове засідання 04.09.2018 року ОСОБА_1 не зявився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знаючи про дату та час судового засідання, в суд не зявився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1, оскільки він вже дав суду пояснення 22.08.2018 року та був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про дату та час розгляду справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12 ІІ розділу Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Відповідно до п. 7, 8, 12, 13 ІІІ розділу Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Згідно п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння (п. 2.5). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не дивлячись на не визнання своєї вини самим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме.

Протоколом про адміністративне правопорушення БД № 174353 від 20.07.2018, відповідно до якого 20.07.2018 о 07 год. 15 хвилин в м. Дніпро по вул. Новосільній, 1, водій ОСОБА_1 пасивно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у спеціалізованому медичному закладі КЗ «ДНД» ДОР не здавши аналізи протягом 3-х годин в присутності двох свідків.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з яких вбачається, що 20.07.2018 вони були запрошені в якості свідків за адресою: м. Дніпро, вул. Новосільна, 1, де в їх присутності водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у спеціалізованому медичному закладі КЗ «ДНД» ДОР, а саме не в повному обсязі пройшов медичний огляд, не здавши аналізи, згідно п. 7 та 8 Постанови КМУ № 1103.

Відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з яких судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно в присутності двох свідків та лікаря відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у лікарні. Також на відеозаписі з поведінки водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки наркотичного спяніння, а саме розширені зіниці ока, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Відеозапис є безперервним, із супроводженням звуку, тому при дослідженні цього відеозапису у суду не виникло жодних сумнівів, що водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану спяніння, відповідно до якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 медичний огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку не пройшов.

Відповідно до наданих поліцією відомостей на ОСОБА_1 тричі були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: 20.07.2018, 21.07.2018, 13.08.2018 та кожного разу водій відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного спяніння.

Витягом з ЄРДР, відповідно до якого 20.07.2018 під час несення служби співробітниками УПП в м. Дніпра біля буд. 27 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро був виявлений громадянин ОСОБА_1, 16.10.1980 р. н., який своєю поведінкою викликав підозру знаходження в стані наркотичного спяніння, у якого в ході огляду було виявлено та вилучено сліп-пакет з кристалічної речовиною світлого кольору (ЖЄО № 12403).

Протоколом огляду від 20.07.2018, відповідно до якого в присутності двох понятих. громадянин ОСОБА_1 на питання слідчого чи є в нього заборонені предмети відповів ні та дістав зі своєї кишені сліп-пакет з кристалічно-коричневим порошком.

Заявою ОСОБА_1 від 20.07.2018 року, відповідно до якої останній добровільно видав співробітникам поліції сліп-пакет з речовиною, який знаходиться в кармані його штанів.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1, з яких встановлено, що саме він керував транспортним засобом ОСОБА_5 CLA 20.07.2018 року, перед тим, як його зупинили працівники патрульної поліції та запропонували пройти огляд на стан наркотичного спяніння.

Враховуючи встановлені в суді обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 все ж таки своїми діями відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в лікарні.

Суд не може прийняти як належний доказ невинуватості надані ОСОБА_1 медичні документи, оскільки в наданих виписних епікризах від 2011 року та початку 2018 року жодного слова не йдеться про можливі наслідки після травми голови, які можуть бути виражені у змінах у життєдіяльності організму та фізіологічних особливостей ОСОБА_1, які можуть заважати йому пройти огляд на стан спяніння, а саме не можливість ОСОБА_1 здати аналізи сечі на протязі трьох годин.

Також у п. 13 ІІІ розділу Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зазначено, що якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу, то для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров.

Отже, пояснення самого ОСОБА_1 з приводу того, що він не міг пройти огляд це є лише його лінія захисту, до даних пояснень суд відноситься критично, як до таких що спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4О, відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, висновком щодо результатів огляду, витягом з системи «АРМОР» з відомостями щодо ОСОБА_1, витягом з ЄРДР, протоколом огляду, письмовою заявою та поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд до показів свідка ОСОБА_2 відноситься критично, оскільки свідок з ОСОБА_1 є давніми товаришами, вона прямо зацікавлена в результаті розгляду справи. Тому суд вважає, що данні покази є неправдивими та наданні суду для захисту свого товариша ОСОБА_1 Суд вважає, що покази даного свідка завідомо неправдиві та надані суду з метою штучного створення доказів на захист ОСОБА_1

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, вважаю необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.С. Маштак