КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД

Справа № 534/1127/18
Провадження № 3/534/284/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 рокуКомсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу про притягнення до відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

19 липня 2018 року близько 20 год. 50 хв. по вул.Шевченка, 10 у м.Горішні Плавні, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «АЗЛК 2141», державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у присутності двох свідків із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6810, прилад ARHF 0066, тест 360 (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі), результат якого склав 1,85%.

В судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та не заперечував факту керування транспортним засобом у стані спяніння. ОСОБА_3 пояснив, що випив пива, після чого поїхав до магазину і був зупинений працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази, судом встановлено наступне.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи із змісту п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоровя, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частина 2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння - «огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків».

У відповідності до норм ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Зазначений порядок проведення огляду узгоджується із п.6 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, згідно з яким огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Згідно з висновком тестування на алкоголь від 19.07.2018 року Drager Alkotest 6810, прилад ARHF 0066, тест №360, результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_3 склав 1,85%, що значно перевищує допустимий показник. Зазначена обставина також підтверджується долученим до матеріалів справи актом огляду на стан алкогольного спяніння, виходячи із змісту якого огляд було проведено у звязку із виявленням у водія наступних ознак спяніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини.

Як убачається з приєднаних до справи письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, огляд на стан спяніння водія проводився у присутності останніх.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 є склад правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення, крім випадків стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_3 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо застосування до порушника стягнення у виді позбавлення спеціального права, суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Згідно із приєднаною до справи довідкою, 16.11.1999 року ОСОБА_3 отримав посвідчення водії серії ІХА №127596.

За таких обставин, до ОСОБА_3 слід застосувати додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 401,283,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В.Крикливий