Номер провадження: 33/785/1750/18
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, в особі судді-доповідача колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Сегеди С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає в АДРЕСА_1, на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та стягнуто судові витрати (а.с.13).

З постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 року вбачається, що 25.10.2016 року, о 17:00 годині, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Рено» державний номер НОМЕР_1, буксируючи автомобіль «Део Ланос» державний номер НОМЕР_4, по вул. Гайдара, на розі вулиці В.Терешкової у м. Одесі, при виконанні повороту ліворуч при зеленому сигналі світлофору не надала дорогу автомобілю «БМВ», державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого допустила зіткнення з вказаним автомобілем, чим порушила вимоги п. 16.6 правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження.

При цьому, при винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції вказав, що правопорушник ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена завчасно, згідно з діючою процедурою.

Таким чином, постановою було визначено, що ОСОБА_2 своїми діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАПза ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Після збігу 1 року і 9 місяців після винесення оскаржуваної постанови, правопорушник ОСОБА_2 16.10.2018 року (через пошту) подала на неї апеляційну скаргу, в якій заявила клопотання про поновлення процесуального строку для подачі скарги (а.с. 17-19).

Клопотання про поновлення процесуального строку обґрунтоване тим, що копію оскаржуваної постанови вона не отримувала та взагалі не знала про слухання справи у суді першої інстанції та нещодавно їй стало відомо що 08.08.2018 року ухвалою Ренійського районного суду Одеської області відкрито провадження за позовом МТСБУ до неї про стягнення коштів в порядку регресу.

Вирішуючи питання про можливість поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги на судове рішення, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи, при складанні адміністративного протоколу серії АП2 № 008564 від 04.11.2016 року, ОСОБА_2 винною себе не визнала, вважаючи винним в ДТП іншого водія, оскільки при здійсненні нею повороту наліво, автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, на проїжджій частині не було.

При цьому, у вказаному протоколі, де було зазначено про винність ОСОБА_2 у скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, мається підпис ОСОБА_2 проте, що вона повідомлена про слухання справи 05.12.2016 року, о 10.00 год. В Малиновському районному суду м.Одеси.

Але матеріали справи не мають доказів того, що у вказаний день і час ОСОБА_2 з'являлась до суду для розгляду адміністративної справи.

Не мають таких доказів матеріали справи щодо явки ОСОБА_2 до суду і в подальшому.

Тобто, ОСОБА_2 повністю самоусунулась від виконання своїх прав і обов'язків щодо явки до суду і дачі пояснень з приводу протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що згідно вищевказаного протоколу саме вона була визнана винною у скоєнні ДТП.

Крім того, ОСОБА_2 взагалі не інтересувалась результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення протягом 1 року і 9 місяців до тих пір, поки не дізналась про те, що ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 08.08.2018 року було відкрито провадження у справі за позовом МТСБУ до неї про стягнення коштів в порядку регресу.

Однак, зазначені обставини не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, який на думку суду апеляційної інстанції був пропущений без поважних причин.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Що стосується посилання ОСОБА_2 на те, що вона не викликалась в судове засідання, в якому була винесена оскаржувана постанова, та її копія їй не направлялась, що свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження цієї постанови, то вони не можуть бути підставою для поновлення процесуального строку, виходячи з вищевикладеного, та із того, що з винесення оскаржуваної постанови пройшли розумні строки на її оскарження, тобто майже 2 роки, протягом яких ОСОБА_2 взагалі не інтересувалась долею постанови про вчинення нею адміністративного правопорушення.

При цьому слід зазначити, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції, призначений на 14.11.2018 року, на 14.00 год. не відбувся у зв'язку з задоволенням клопотання адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, про перенесення розгляду справи (а.с.42-44).

Однак, в судове засідання, яке було відкладено на 12.12.2018 року, на 15.00 год. ні адвокат ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, ні остання, до суду не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

У зв'язку з цим, апеляційний суд Одеської області вважає за можливе слухати справу у відсутність її учасників, без фіксації судового засідання технічними засобами.

Крім викладеного, слід також зазначити, що оскаржувана постанова Малиновського районного суду від 10.01.2017 року внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень 20.01.2017 року, оприлюднена 24.01.2017 року, що також свідчить про можливість ОСОБА_2 дізнатись про результати адміністративного провадження, згідно якого вона визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Що стосується розумних строків перегляду судових рішень, то апеляційний суд зазначає наступне.

Застосування строку позовної давності в цілях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність та остаточність.

П.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов» проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року (п.47 рішення).

З огляду на викладене, та враховуючи те, що апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку, а приведені ОСОБА_2 у скарзі причини пропуску строку, у даному випадку не є поважними, слід дійти висновку, що підстави для поновлення процесуального строку апелянту ОСОБА_2 відсутні, у зв'язку з чим у поновленні строку слід відмовити, з поверненням апеляційної скарги апелянту.

Керуючись ст. ст. 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає в АДРЕСА_1, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 року повернути апелянту.

Копію постанови надіслати ОСОБА_2 та іншим учасникам дорожньо-транспортної пригоди.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області С.М. Сегеда