АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2 16.01.2018 року приблизно о 06 годині 15 хвилин по вул. О. Теліги в м. Києві керував автомобілем «БМВ» д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що він наголошував як у судовому засіданні, так і під час оформлення матеріалів працівниками поліції, що автомобілем він не керував, а був пасажиром даного транспортного засобу. Також вказує, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду, встановленого Інструкцією &q?ве;Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції&q?в,;, оскільки після того, як він відмовився пройти огляд на місці за допомогою технічного приладу, працівники поліції не запропонували проїхати до медичної установи для подальшого проходження огляду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 106778 від 16.01.2018 року, ОСОБА_2 16.01.2018 року приблизно о 06 годині 15 хвилин по вул. О. Теліги, 35 в м. Києві керував автомобілем «БМВ» д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння шкіри). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Зміст відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, також доводить факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків з тих підстав, що він не заперечує, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Наведені докази у своїй сукупності доводять порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а отже і факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 та його захисник не надали.

Доводи апеляційної скарги в частині, що ОСОБА_2 автомобілем не керував, а був пасажиром даного транспортного засобу, спростовуються матеріалами справи, а саме поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які у судовому засіданні місцевого суду надали пояснення, з яких вбачається, що саме ОСОБА_2 16.01.2018 року приблизно о 06 годині 15 хвилин керував автомобілем «БМВ» д.н. НОМЕР_1 по вул. О. Теліги в м. Києві.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя