Провадження № 33/4820/17/18
Справа № 673/287/18 Головуючий в 1-й інстанції Дворнін О.С.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м.Хмельницький Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника - адвоката Савінського О.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деражнянського районного суду від 10 травня 2018 року,

у с т а н о в и в:

Постановою Деражнянського районного суду від 10 травня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, житель АДРЕСА_1, працює майстром на Деражнянській дільниці ПАТ «Хмельницькгаз»,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

За постановою суду, 18 лютого 2018 року о 03-й годині 21 хвилині ОСОБА_1 по вулиці Туза в місті Деражня Хмельницької області керував автомобілем марки «ВАЗ 2121», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Деражнянського районного суду від 10 травня 2018 року та її скасувати.

Уважав, що суд першої інстанції порушив його право на захист, оскільки за наявності поданого клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою розглянув справу у його відсутність.

Указував, що під час його зупинки працівниками поліції він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, огляд проведено в Деражнянській ЦРЛ з порушеннями, оскільки такий був проведений не лікарем-наркологом, а лікарем приймального відділення, який не має необхідних навиків та не є спеціалістом в даній галузі медицини, а в самому висновку не зазначено, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, стверджував, що після зупинки працівниками поліції йому було запропоновано їхати в лікарню, на що він погодився. Проте, у висновку лікаря вказано, що він відмовився проходити огляд. З цього питання судом не було опитано свідків, які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та висновку лікаря і які підтверджують факт відмови, не опитано лікаря, який складав висновок на стан сп'яніння.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Савінського О.П. на підтримання доводів апеляційної скарги, показання свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приходжу до висновку про таке.

Уважаю, що строк на оскарження постанови судді місцевого суду пропущений із поважних причин та за обставин, наведених у апеляційній скарзі, а тому підлягає поновленню.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджена належними і допустимими доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №054628 від 18 лютого 2018 року, складеного в присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5; наявними відеоматеріалами про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 і обставини відмови від проходження огляду на стан сп'яніння в Деражнянській ЦРЛ; висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5 від 18 лютого 2018 року про повну відмову ОСОБА_1 пройти такий огляд.

Порядок огляду осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, що визначений, зокрема, у ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858, порушено не було.

Висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, про кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, за зазначених у постанові обставин обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Так, свідок ОСОБА_3 - начальник СРПП Деражнянського ВП ГУНП у Хмельницькій області, у судовому засіданні апеляційного суду показав, що ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з рота, відмовився від проходження тесту на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків.

Свідок ОСОБА_4, що є лікарем відділення невідкладної екстреної медичної допомоги Деражнянської ЦРЛ, у судовому засіданні підтвердив факт відмови від проходження ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп'яніння та підписання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Аналогічні показання суду дав інший свідок ОСОБА_5

На думку суду, заборони для залучення вказаних осіб як свідків, законом не передбачено, бо були відсутні сумніви щодо їх упередженості.

Відтак, за вказаних обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано як відмову у проходженні тесту на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та від медичного огляду для визначення стану сп'яніння у медичному закладі в установленому порядку в присутності двох свідків.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції неправомірно, не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

Не спростовують такого висновку суду посилання захисту про відсутність в матеріалах справи письмового направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та про часткове заповнення акту про проведення медичного огляду.

Не можуть братися до уваги і доводи апеляційної скарги про порушення права на захист через розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як установлено, місцевим та апеляційним судом, ОСОБА_1 неодноразово клопотав про відкладення розгляду справи через хворобу та перебування на стаціонарному лікуванні. Належних доказів щодо цього станом на 10 травня 2018 року він завчасно не подав. Відтак, у суду були достатні підстави згідно ст.268 КУпАП розглянути справу в його відсутності.

Адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Отже, підстави для скасування постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя