Провадження № 33/792/191/18
Справа № 673/1876/17 Головуючий в 1-й інстанції Дворнін О. С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, 30 листопада 2017 року біля 16 год. 45 хв. ОСОБА_1, рухаючись по вул. Проскурівській в м. Деражні Деражнянського району Хмельницької області, керував транспортним засобом «ZYL 4331» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.п. «а» п.2.9. Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві заборонено керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду вважає незаконною, необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, незважаючи на заперечння ОСОБА_1 обставин, зазначених у протоколі серії БР № 054686, дослідження обставин справи суд провів без виклику та допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та інших.

Крім того, при ухваленні рішення суд послався на неналжені та недопустимі докази, зокрема, на протокол, як єдинний процесуальний документ адміністративного звинувачення, який складено з порушенням вимог оформлення документів. Що стосується відеофайлів, то не підтверджено їх походження.

Суттєві обставини подій, які мають вирішальне значення для формулювання правопорушення, залишено судом без уваги.

Також суд не дослідив в посній мірі докази, які знаходяться в матерілах справи.

В доповненнях до апеляційної сккарги захисник зазначив, що всупереч вимогам п.10 розділу 11 Інструкції від 09.11.2015 року за №1452/735 акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп»яніння не складався. Окрім того, станом на час огляду водія закінчився термін дії свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого оглядався останній. Також суд не переконався в допустимості такого доказу як показники алкотестеру «Драгер», які містяться на роздруківці на папері, оскільки не перевірив технічну можливість вказаного засобу на можливість такої дії. Не перевірив суд і спосіб тестування ОСОБА_1, оскільки прийшов до недопустимих висновків про виявлення в його крові вмісту алкоголю. Натомість, вищевказаний прилад призначений для контролю на вміст алкоголю в повітрі, що видихається. Не звернув суд уваги і на суперечності у протоколах серії БР № 614229 від 30.11.2017 року та серії БР № 054686 від 30.11.2017 року. Що стосується відеофайлів, то не встановлена природа їх походження, появи у справі, способи та засоби відеофіксації, дата, місце та час їх створення, автора відеозапису, а також відомості про спосіб появи в матеріалах справи оптичного носія із відеофайлами. Також суд не звернув уваги на суперечності у відомостях, наявних на зазначених носіях інформації.

Одночасно захисник ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки правопорушник ОСОБА_1 пропустив його з поважних причин. Вказане клопотання підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що оголошення рішення суду було здійснено без участі ОСОБА_1, а копію постанови він отримав лише 7 березня 2018 року, що підтверджується його розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 23).

А тому, апеляційний суд визнає причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови поважними та поновлює його.

Що стосується апеляційної скарги, то заслухавши пояснення апелянта та його захисника на підтримку такої, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

В апеляційному суді ОСОБА_1 свою винну у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, фактично визнав, щиро розкаявся та пояснив, що працював водієм по перевезенню вантажів. Коли йому зателефонували та повідомили, що не буде проводитись завантаження автомобіля, вирішив поїхати до свого товариша в м. Деражня та розслабитись, вживаючи алкоголь. Автомобіль залишив у добре освітленому місці. Після цього пішов відпочивати, у процесі чого вжив алкогольні напої. Згодом вирішив перевірити наявність автомобіля на залишеному місці. Під час перебування біля автомобіля до нього підійшли працівники міліції та попросили поставити автомобіль на інше, дозволене місце для стоянки. Тому сів за кермо автомобіля та поїхав до іншого місця, з метою його парковки. За 50 метрів до стоянки був зупинений працівниками поліції, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5, який працює поліцейським СРПП Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, повідомив, що коли був зупинений транспортнний засіб «ZYL 4331» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, то від останнього доносився запах алкоголю. При цьому, ОСОБА_1 йому повідомив, що вживав алкоголь, але в невеликій кількості. Огляд на стан спяніння ОСОБА_1 проводили за участю двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 спеціальним пристроєм Drager Alkotest 6810, результати тесту 1,44 %0. Акт огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 не складався, так як на момент складення протоколу закінчились бланки.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив, що відбирав письмові пояснення у свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненому правопорушенні, обєктивно його вина підтверджується іншими належними та допустимими доказами. Зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 054686 від 30.11.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 30 листопада 2017 року o 16 год. 45 хв. в м. Деражня по вул. Проскурівській, керував транспортним засобом «ZYL 4331» д.н.з. НОМЕР_1 із приєднаним причіпом ГБК 819 д.н.з 056-87 ВІ, в стані алкогольного спяніння. Факт спяніння було визначено за допомогою проведення огляду зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с. 2).

- даними роздруківки з технічного засобу Drager, з якої видно, що особою, яку 30.11.2017 року об 17 год. 06 хв. тестують, є ОСОБА_1, результат тесту 1,44 %о (а.с. 3);

- даними письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 5), з яких вбачається, що останній до того як сів за кермо автомобіля вжив спиртні напої, огляд на стан його спяніння проходив в присутності двох свідків (а.с. 5).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Дані докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вимог чинного законодавства, так як у вказаному протоколі відсутні відомості про роз'яснення ОСОБА_1 його прав та обов'язків передбачених статтею 268 КУпАП не заслуговують на увагу.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 054686 від 30.11.2017 року зазначено, що громадянину ОСОБА_1 розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Із вказаним протоколом ОСОБА_1 ознайомився, про що особисто розписався.

Що стосується відеозаписів, які містяться на дисках, приєднаних до матеріалів справи, то незалежно від способу приєднання їх до матеріалів справи, в сукупності з іншими доказами вони підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення.

Твердження апелянта про те, що станом на час огляду водія ОСОБА_1 на стан спяніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» закінчився термін дії свідоцтва про його державну реєстрацію № 7261/2007, а отже його показники є недопустими доказом, суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Відповідно до Наказу МВС № 33 від 1 березня 2010 року, газоаналізатор «Alcotest 6810» внесено до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

Згідно повідомлення державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 28-10/60 газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG and CO. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що вдихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016 року і становить 1 рік.

Згідно з даними сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу № UA-MI/1-96-2007, виданий фірмі Drager Safety AG and CO. KGaA, Німеччина, на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики, тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Аlcotest 7410…, Аlcotest 6510…, Аlcotest 6810…, затверджено та зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У788-07.

Міжповірочний інтервал, встановлений під час затвердження типу не більше 1 року.

Як вбачається з роздруківки з вищевказаного приладу «Драгер» 6810, його останнє калібрування, а отже перевірка, відбулось 15.09.2017 року (а.с.3).

Отже, результати приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 30.11.2017 року, в апеляційного суду сумнівів не викликають. Більше того, сам ОСОБА_1 не заперечив вживання алкоголю перед керуванням автомобілем.

При цьому апеляційний суд визнає, що оскільки під час огляду водія не був складений акт його огляду, то працівники поліції таким чином допустили порушення вимог п.5 Порядку, затвердженого постановою КМУ 17 грудня 2008 року за № 1103 та абз.3 п.4 розділу 9 Інструкції, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року за № 1395. Разом з тим, його відсутність в даному конкретному випадку не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його винуватість підтверджена сукупністю інших обєктивних доказів та поясненнями самого правопорушника.

Посилання на неправильні висновку суду щодо наявності у правопорушника 1,44 проміле алкоголю в крові, оскільки прилад, за допомогою якого він оглядався немає таких технічних можливостей, апеляційний суд вважає безпідставними. Так, відповідно до п.7 Інструкції, затвердженої наказом МВС України 09.11.2015 року за № 1452/735 установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показчик більше 0,2 промілое саме алкоголю в крові. Огляд ОСОБА_1 на стан спяніння, як вбачається з роздруківки, був проведений приладом алкотестер «Драгер» 6810. Натомість, Алкотестер це той прилад, який визначає вміст алкоголю саме в крові (без аналізу крові безпосередньо) шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі. Даний алкотестер пропускає верхні шари повітря, що видихається та вимірює виключно глибинний шар, який реально контактував з кровоносними судинами легенів і несе в собі інформацію про концентрації спирту саме в крові людини.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_1 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1. в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_9