Справа 139/463/18
Провадження № 3/139/92/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., з участю правопорушника ОСОБА_1,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від заступника начальника Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_2 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 вмінено у вину, що він 05 травня 2018 року о 23-ій годині 40 хвилин керував транспортним засобом "ВАЗ 2106", номерний знак Е9428ХМ, по вул. Пушкінській в м. Могилів-Подільський Вінницької області, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, та відмовився на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Свою винність у вчиненні правопорушення ОСОБА_2 не визнав, пояснив: 05 травня 2018 року о 23-ій годині 40 хвилин в м. Могилів-Подільський Вінницької області його було зупинено працівниками поліції. Жодної підстави із зазначених в законі для зупинки його автомобіля у працівників поліції не було. Працівники поліції попросили показати їм документи, потім безпідставно висловили припущення, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Однак, він алкоголю не вживає взагалі і того вечора зокрема. Крім того, його найняли возити гостей на весіллі племінника. З ним в автомобілі їхали його друзі, від яких було чути запах алкоголю, а також однорічна онучка. Огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки працівники поліції пройти не пропонували, не пропонували проїхати до лікарні. Записавши в якийсь документ його дані, поліцейські попросили його підписати, оскільки в іншому випадку заберуть автомобіль на штрафмайданчик. За телефонним дзвінком поліцейського ОСОБА_3 до них під'їхала ще один патрульний автомобіль з двома поліцейськими та двома цивільними. Новоприбулі поліцейські попросили віддати їм документи на автомобіль, оскільки вони його мали супроводити до штрафмайданчика. Зваживши на плач внучки, він підписав документ (то був протокол про вчинення адміністративного правопорушення), його також підписали двоє осіб, що приїхали з поліцейськими, і його відпустили. Викладені в протоколі факти не відповідають дійсності, бо йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп'яніння.

За наслідками розгляду справи вважаю, що працівниками поліції не було дотримано вимог статті 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року, з огляду на наступне:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 261603 від 05 травня 2018 року слідує, що ОСОБА_2 відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Однак, у протоколі не вказані дії, які свідчать про ухилення ОСОБА_2 пройти такий огляд на місці зупинки ТЗ, а, як пояснив сам ОСОБА_2 при розгляді справи, він не відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки йому не пропонували його пройти.

Відповідно до згаданого вище Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, якщо припустити, що ОСОБА_2 відмовився на місці зупинки ТЗ пройти тест за допомогою спеціального пристрою, працівник поліції зобов'язаний був вказати про це у відповідному акті, а далі повинен був забезпечити його доставку до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп'яніння, або у разі відмови водія проїхати до медичного закладу, також зазначити про це в протоколі.

Аналізуючи положення нормативних актів, що передбачають порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння, приходжу до висновку, що вищезазначені нормативні акти вимагають направляти до закладу охорони здоров'я не всіх водіїв, а лише тих, які відмовились від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи висловили незгоду з його результатами.

Докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу у справі відсутні.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення як свідків події зазначено двох осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (прізвища прочитати не можливо). Однак, працівниками поліції не долучено до матеріалів справи пояснення свідків. Таким чином, інформація про наявність свідків події адміністративного правопорушення не несе ніякої доказової бази у цій справі.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

З цих підстав, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведена і провадження по справі необхідно закрити в зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу про вчинення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у звязку з відсутністю події правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП .

Суддя: _____________