Провадження № 33/779/198/2018
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Міськів О.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Міськів О.Т., на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 21 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, Івано-Франківської міськради, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять ) грн.

З постанови судді вбачається, що 14.11.2017 року о 16 год. 30 хв. у м. Івано-Франківську, на перехресті вулиць Набережна та Зарічна водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом "Опель Вектра" д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху ( далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

У своїй АС захисник Міськів О.Т. покликається на те, що постанова судді щодо її підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин подій, розглянув справу без участі ОСОБА_2 та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, при цьому порушив його право на захист.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 21 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, закривши провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що 14.11.2017 року о 16 год. 30 хв. у м. Івано-Франківську, на перехресті вулиць Набережна та Зарічна, до. моменту вчинення ДТП, його друг - ОСОБА_4 керував транспортним засобом "Опель Вектра" д.н.з. НОМЕР_1, оскільки він в той час знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Також зазначив, що на пропозицію поліцейських він дійсно відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки транспортним засобом не керував. Водій ОСОБА_5 в кінці розмови з поліцейськими заперечив, що він керував його автомобілем.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_6 пояснив, що дійсно у вказаний в протоколі даті та час був свідком того, як водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки вказував, що керував транспортним засобом не він, а інша особа.

В засіданні апеляційного суду свідок - інспектор поліції ОСОБА_7 пояснив, що дійсно 14.11.2017 року до них поступило повідомлення про ДТП на вул. Набережній. Прибувши на місце події та при спілкуванні з одним із учасників ДТП, а саме водієм ОСОБА_2, у нього були виявлено явні ознаки алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, вказаний водій відмовився, оскільки пояснював, що керував не він, а його друг - ОСОБА_5 При спілкуванні із вказаним ОСОБА_5, останній вказував чітко, що автомобілем керував саме ОСОБА_2 Крім цього, свідок зазначив, що не бачив, щоб ОСОБА_2 керував транспортним засобом, оскільки приїхав на місце події вже після вчинення ДТП. Згідно письмових пояснень учасника ДТП, а саме водія «Субару» ОСОБА_8, який вказав чітко, що бачив, як автомобілем керував саме ОСОБА_2. А тому він склав протокол про адмінправопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Міськів О.Т., які просять скасувати постанову, а провадження у справі закрити; переглянувши відеозаписи інспекторів поліції; оглянувши матеріали справи справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП; перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Стосовно покликань захисника ОСОБА_2 - адвоката Міськів О.Т., на те, що вона пропустила строк на апеляційне оскарження з поважних причин, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з відтиску штампу вхідної кореспонденції Івано-Франківського міського суду, захисник Міськів О.Т. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу 13 квітня 2018 року, тобто, з часу винесення постанови і до подання нею апеляційної скарги минуло більше 10 днів.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутній в засіданні суду першої інстанції при винесенні постанови суду 21 грудня 2017 року. Таким чином, апеляційний суд вважає, що захисником пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Окрім цього, згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами ч.2 ст.279 КУпАП передбачено, що під час судового розгляду суд, окрім іншого, заслуховує осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Вказаних вимог закону суддя не дотримався.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено наступне: «В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.».

Проте, в матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи 21 грудня 2017 року.

Разом з тим, справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2 Таким чином, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 об'єктивно не міг з'явитися в засідання суду, так як не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. При розгляді справи, суддя не з'ясував дійсної причини невручення ОСОБА_2 повістки. Розглянувши справу без участі ОСОБА_2, суддя не тільки порушив його право на захист, а і вимоги ст. 268 КУпАП, тому винесена ним постанова є незаконною, яку слід скасувати. Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права: b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Таким чином, ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, а тому з цих підстав постанову судді слід скасувати, як незаконну. Стосовно апеляційних вимог захисника Міськів О.Т. в інтересах ОСОБА_2 скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.

Не зважаючи на заперечення у АС захисника Міськів О.Т. вини свого підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, його вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 218409 від 14.11.2017 року, з якого вбачається, що саме він 14 листопада 2017 року о 16 год. 30 хв., у м. Івано-Франківську, на перехресті вулиць Набережна та Зарічна керував транспортним засобом "Опель Вектра" д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. На вимогу працівника поліції в установленому порядку на момент зупинки транспортного засобу пройти тест на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою алкотестера «Драгер», а також пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння в медичному закладі ухилився шляхом відмови, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6, які підтвердили, що вказаний водій дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с. 4-5); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8, який був учасником ДТП, і підтвердив, що бачив чітко, як саме водій ОСОБА_2 керував вказаним автомобілем та вчинив ДТП; переглянутими відеозаписами інспекторів поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_2, в присутності двох свідків відмовився від проходження медогляду на стан алкогольного сп'яніння.

Твердження апелянта про те, що в момент ДТП, автомобілем керував не він, а вказаний ним ОСОБА_5, є необґрунтованим, оскільки під час перегляду вказаного вище відеозапису нагрудної камери інспектора поліції видно, що після складення поліцейським протоколу щодо ОСОБА_2, цей же ОСОБА_5 вказав чітко, що під час вчинення ДТП, автомобілем керував саме ОСОБА_2

Доданий ОСОБА_2 відеозапис, який переглянутий під час апеляційного розгляду, а також відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адмінправопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2, апеляційний суд визнає його недостовірним доказом, оскільки з нього не видно і об'єктивно неможливо визначити хто саме керував автомобілем, і тому на переконання апеляційного суду не може бути доказом його невинуватості.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР, зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. На переконання апеляційного суду, в матеріалах справи міститься достатня кількість доказів того, що ОСОБА_2 у зазначений в протоколі час, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Наведеними доказами, у їх сукупності, спростовуються доводи апелянта про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, вчинив такі неправомірні дії повторно протягом року. Твердження ОСОБА_2 про те, що не він перебував за кермом є необґрунтованим, оскільки спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, і спрямовані вони на уникнення ним відповідальності за вчинене.

З урахуванням викладеного, доводи, викладені в АС про невинуватість ОСОБА_2, є необґрунтованими, та спростовуються перевіреними доказами в апеляційній інстанції.

Згідно положень п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Так, з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 вчинив адмінправопорушення 14 листопада 2017 року, однак, на час апеляційного розгляду строки накладення на нього адміністративного стягнення, які встановлені ст.38 КУпАП, сплили.

З урахуванням встановленого, постанову судді щодо ОСОБА_2 слід скасувати та постановити нову, якою визнати його винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, однак провадження в цій справі слід закрити з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 цього Кодексу, тобто у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст.38 названого Кодексу.

За таких обставин, АС захисника ОСОБА_2 - адвоката Міськів О.Т. підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Міськів О.Т. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Міськів О.Т. задовольнити частково.

Скасувати постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано - Франківської області від 21 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 та постановити нову, якою визнати його винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

На підставі ст.38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк