АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/4331/18 Суддя 1 інстанції: Шинкарчук Я.А.
Провадження: 33/790/790/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

22 серпня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюХарківського районного суду Харківської області від 23 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 27 травня 2018 року об 00 годин 15 хвилин в смт. Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Малинова, 13, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом ВАЗ-21083, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах з ротової порожнини, порушена координація рухів, почервоніле обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest 61820 та у медичному закладу відмовився у присутності двох свідків.

Крім того, того ж дня, 27 травня 2018 року об 00 годин 15 хвилин в смт. Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Малинова, 13, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21083, д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Також, 27 травня 2018 року об 00 годин 15 хвилин в смт. Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Шумілова, 10, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно поданого за допомогою гучномовця та увімкнених проблискових маячків синього та червоного кольорів не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі TOYOTA Prius д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Малинова, 13 смт Бабаї.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. п. 2.4, 2.5, 12.1 ПДР України.

В суді першої інстанції ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, заперечувала вину останнього у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуХарківського районного суду Харківської області від 23 липня 2018 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що оскаржуване рішення було прийняте судом фактично без проведення судового засідання та участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим позбавлено останнього права на захист, можливості висловити свою думку. Як вказує ОСОБА_2, ДТП сталася саме внаслідок безпідставного переслідування його автомобіля патрулем. При цьому, вимоги зупинитися поліція не висувала. Щодо протоколу, складеного за ч.1 ст. 130 КУпАП, то вказаний документ складений з порушенням, так як в останньому не вказано, які саме документи до нього долучені (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, речові докази, рапорти посадових осіб тощо). Крім того, у справі відсутнє направлення водія на проходження огляду, що, на думку апелянта, свідчить про порушення процедури проведення такого огляду. Також, ОСОБА_2 не було відсторонено від керування ТЗ.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 та його захисник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. Як пояснив суду ОСОБА_2, у день, коли мали місце вище вказані події, патрульний екіпаж переслідував його авто без мигалок та вимоги зупинитися, а потім фактично «підрізав» його авто, що згодом і стало причиною аварії. Від проходження огляду на стан сп»яніння водій відмовився, так як перебував у шоковому стані.

Захисник ОСОБА_3,в свою чергу, зазначила, при оформленні адміністративного матеріалу, ОСОБА_2 не були роз»яснені його права та права свідків. Від проходження огляду на стан сп»яніння відмовився, бо був обурений ти фактом, що подія ДТП мала місце з вини поліцейських. Вказувала, що має намір оскаржити дії співробітників поліції (раніше не мала такої змоги). Як пояснила захисник, наїзд ОСОБА_2 на огорожу був вимушеною мірою та обумовлений виключно діями поліції. Крім того, чоловік повністю відшкодував збитки потерпілому (розписка додається, а.с. 74). Порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.4. ПДР взагалі не мало місця, так як вимоги зупинитися від поліції не надходило (лише переслідування).

Вивчивши матеріали справи, доводи ОСОБА_5 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановленні всі обставини на підставі наявних матеріалів справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом в їх сукупності, у відповідності вимогами ст. ст. 251, 253 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколів про адміністративне правопорушення серії БР № 243180, серії БР № 197705, серії БР № 197703 від 27.05.18р. (а.с. 1, 29, 30), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та самого ОСОБА_2 (а.с. 3, 4, 5, 32, 33), відеозаписом правопорушення (а.с. 9), схемою місця ДТП (а.с. 31).

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п. п. 2.4, 2.5 та 12.1 Правил дорожнього руху України, та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не були роз»яснені його права, спростовуються матеріалами справи, зокрема, письмовими поясненнями свідків, зі змісту яких вбачається, що правопорушник ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. (а.с. 3, 4). Доводи апелянтів щодо відсутності вказівки про роз*яснення прав свідків не впливає на правильність рішення суду.

Посилання апелянта на відсутність з боку поліції вимоги зупинити ТЗ, пропозиції щодо проходження огляду на стан сп*яніння та їх вини у скоєному, також спростовується сукупністю доказів, які містяться у зібраних матеріалах, зокрема, відеозаписом правопорушення. (а.с. 9).

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова судді Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева