Провадження № 33/4820/154/18
Справа № 671/1656/18 Головуючий в 1-й інстанції Бабій О. М.
Категорія: ч.1 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Щербатюка О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волочиського районного суду від 15 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Волочиського районного суду від 15 листопада 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та ст.122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду, 18 серпня 2018 року в 0 год. 45 хв. по вул. Незалежності, 5 в м. Волочиську Хмельницької області ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», номерний знак НОМЕР_1, в порушення п. п. 2.10. «а», 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21063», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Після зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_2 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, за описаних вище обставин ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, 130 ч.1 КУпАП. При цьому вказує, що не був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, чим порушено його права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП. Крім того зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП не вказано прізвищ та адрес свідків і потерпілих, незважаючи на те, що у самому протоколі зазначено, що при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, схема до місця ДТП не містить усієї інформації, а отже не є належним доказом. Також, категорично заперечує факт вживання алкогольних напоїв, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, порушення ПДР, причетності до дорожньо - транспортних подій. Звертає увагу і на те, що працівники поліції не зупиняли керований ним транспортний засіб, а зупинили його як пішохода на тротуарі по вул. Незалежності у м. Волочиськ та запропонували одразу ж пройти медичний огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, пояснюючи, що нібито причетний до ДТП, однак він заперечив факт причетності до пригоди та відмовився від проведення медичного огляду у закладі охорони здоров'я. Акцентує увагу і на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №033246 складений зафіксований не в автоматичному режим та складений за відсутності свідків, а долучений висновок №119 не відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить інформації про заклад охорони здоров'я, який проводив такий огляд та складав такий висновок. Вказує, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, так і направлення водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника Щербатюка О.Д. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124, 122-4 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та ст.122-4 КУпАП підтверджується відповідними протоколами про адміністративні правопорушення серії БР №033244; серії БР №033245; серії БР №033246 від 18 серпня 2018 року - а.с.1, 12, 21, які в силу положень ст.251 КУпАП є доказами у справі, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №119, згідно якого ОСОБА_2 відмовився від проведення експертизи.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4, що у вказаний день керував автомобілем НОМЕР_3 у м. Волочиськ по вул. Незалежності, 5. Увімкнувши покажчик правого повороту, припар кувався біля правого краю проїжджої частини, щоб висадити пасажира, після чого відчув удар в задню частину автомобіля. Водій автомобіля ВАЗ «21099» почав вчиняти дії, щоб покинути місце ДТП, на зауваження не реагував і від нього були помітні ознаки алкогольного сп'яніння. Після цього ОСОБА_2 від'їхав за сусідній будинок, де покинув автомобіль.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 18 серпня 2018 року до неї прийшов рідний брат ОСОБА_2, у якого були помітні ознаки алкогольного сп'яніння і який пояснив, що вчинив ДТП і покинув місце пригоди. Запропонувала йому піти і все розповісти працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила, що під час зупинки автомобіля НОМЕР_4, ззаду вдарив автомобіль і вони перекинулись. Автобіль, який вчинив ДТП втік з місця пригоди.

Слід залишити поза увагою і твердження про те, що ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп'яніння і не керував транспортним засобом спростовується поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що схема ДТП не містить усієї інформації є необґрунтованими, оскільки ніхто з присутніх жодних зауважень з приводу змісту складених документів не висловлював (а.с.2).

Доводи апелянта про відсутність у висновку інформації стосовно медичного закладу охорони здоров'я, який проводив такий огляд та складав такий висновок не заслуговують на увагу, оскільки згідно вказаного висновку огляд проводився у Волочиській ЦРЛ (а.с.23).

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про несвоєчасність повідомлення про дату і час слухання справи, оскільки, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 про повідомлення про дату і час слухання справи на 15 листопада 2018 року, а також наявні рапорти працівників поліції про неможливість вручення повістки ОСОБА_2, у зв'язку з чим суддею неодноразово було відкладено розгляд справи.

За таких обставин приходжу до переконання, що докази вчинення правопорушення ОСОБА_2, які покладені суддею в основу постанови були отримані з дотриманням вимог законодавства і суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у порушенні вимог п.п.12.1, 13.1, 2.10 «а» 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 124 , ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції не з'ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, вважаю надуманими.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_2 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки склад, вчинених ОСОБА_2 адміністративних правопорушень знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 вчинив декілька правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення розглядались суддею в одому провадженні одночасно, то суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП правильно визначив стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у даному випадку в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Волочиського районного суду від 15 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук