Єдиний унікальний номер: 378/733/18
Провадження № 3/378/211/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Гуртовенко Р. В., за участю секретаря Мельник Н.Д., прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ФОП „ОСОБА_2М., раніше до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП не притягувався, за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, будучи суддею Тетіївського районного суду Київської області та відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» а саме припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (2017р.) за формою, що визначається Національним агентством, граничний термін подачі якої був до 23.59 години 31.03.2018 року, а декларацію він фактично подав 10.04.2018 року.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час судових засідань по справі, призначених на 03.08.2018 року та на 17.08.2018 року, не зявлявся до суду, причин поважності неявки до суду не надав.

В судовому засіданні 06.09.2018 року ОСОБА_2 суду пояснив, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є безпідставним. Відповідно до листа №223-943/0/4-17 від 23.05.2017 року, Судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернула увагу судів на практичні аспекти притягнення до адміністративної відповідальності за окремі порушення повязані з корупцією та прийшла до обґрунтованого висновку, що судді, які звільняються з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, не можуть бути субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Поряд з цим, на даний момент закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Прокурор Дацюк О.І. в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримав. Додатково зазначив, що правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_2 вчинив 01.04.2018 року, так як до цієї дати мав подати декларацію про доходи після звільнення, а фактично подав її лише 10.04.2018 року. Дане правопорушення було виявлено 22.05.2018 року, про що свідчить рапорт старшого о/у МРВ №2 Управління захисту економіки в Київській області ОСОБА_3. Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Тому, вважає, що строк для накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 не минув.

Вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, об'єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №323 від 30.05.2018 року, копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (а. с. 14-22), даними інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», відповідно до яких ОСОБА_2 подав декларацію про доходи 10.04.2018 року (а. с. 24), копією пояснень ОСОБА_2 (а. с. 41).

Відповідно до копій наказу №02/02-07 від 15.04.2015 року (а. с. 29), наказу № 04/02-07 від 20.12.2015 року (а. с. 30), наказу №03/02-07 від 13.02.2017 року (а. с. 31), особової картки (а. с. 34-36), рішення Вищої ради правосуддя №171/0/15-17 від 31.01.2017 року (а. с. 40), копією постанови Верховної ради України №1671-ІІІ від 06.04.2000 року (а. с. 48-53) ОСОБА_2 з червня 1982 року по лютий 1994 року працював народним суддею Тетіївського районного суду Київської області, із лютого 1994 року - суддя Тетіївського районного суду Київської області. Верховною Радою України 6 квітня 2000 року обраний суддею безстроково. 31 січня 2017 року Вищою радою юстиції звільнений з посади судді Тетіївського районного суду Київської області у звязку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до пункту 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 6,7 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов'язаний подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та дотримуватись обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

На підставі викладеного, суддя Тетіївського районного суду Київської області Архангельський А.М. є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією, згідно п.п. «ґ» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УП «Про запобігання корупції».

На підставі ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

На підставі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_2 подав свою декларацію після звільнення за 2017 рік лише 10.04.2018 року о 12 год. 22 хв., шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», при тому, що граничний термін подачі був 31.03.2018 року в 00 год 00 хв.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто припиняючи з 13.02.2017 р. повноваження судді Тетіївського районного суду Київської області, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2017 рік у 2018 році до 01.04.2018 року.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що на даний момент строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчилися, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 33, 38, 221, 172-6 ч. 1, 280, 283-285, 287 КУпАП, ст. ст. 3, 13, 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-УП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. В. Гуртовенко