Номер провадження: 33/785/1199/18
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді Кравця Ю.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. від 17.07.2018 року,

встановив

Зазначеною постановою суду, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_4притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14.06.2018 року о 03 годин 15 хвилини керував транспортним засобом Opel Astra, державний номер НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Ланжеронівська, у стані алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови суду та прийняття нової постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_4вважає, що судом не встановлені обставини, які мають значення для справи та недоведені та неповно з'ясовані ці обставини, оскільки огляд його на стан алкогольного сп'яніння ні за допомогою спеціальних приладів, ні в медичному закладі не проводився, а був встановлений на власний розсуд інспектором патрульної поліції на підставі зовнішніх ознак. Також звертає увагу на те, що в поясненнях свідків не зазначені документи, на підставі яких поліцейські встановлювали особи свідків. Крім того ОСОБА_4 наголошує на тому, що оскільки він вільно не володіє державною мовою, то просить суд апеляційної інстанції не приймати до уваги надану їм до районного суду заяву про визнання винуватості, яку він невірно розтлумачив.

З метою забезпечення участі ОСОБА_4в судовому засіданні, апеляційним судом направлялись повідомлення про його виклик в судове засідання на 20.08.2018 року за адресами які сам ОСОБА_4вказав при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та в апеляційній скарзі, однак повідомлення повернулись до суду з відміткою поштового відділення про їх неотримання адресатом.

Інших засобів зв'язку ОСОБА_4 в апеляційній скарзі не вказано та матеріали справи їх не містять.

Таким чином апеляційний суд приймав всі міри, передбачені законом, для належного сповіщення ОСОБА_4про розгляд його справи в суді, але судові повідомлення не досягли адресата цілком з його провини, так як він не перебував за адресами, які він сам вказав в апеляційній скарзі, в зв'язку з чим апеляційна скарга була розглянута у його відсутності.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи ОСОБА_4 про те, що огляд його на стан алкогольного сп'яніння ні за допомогою спеціальних приладів, ні в медичному закладі не проводився, а був встановлений на власний розсуд інспектором патрульної поліції на підставі зовнішніх ознак, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №155663 (а.с. 3), ОСОБА_4 14.06.2018 року о 03 годин 15 хвилини керував транспортним засобом Opel Astra, державний номер НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Ланжеронівська, у стані алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Тобто підставою для складання протоколу є порушення пункту ОСОБА_4 2.5 Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому суд відхиляє посилання апелянта на порушення порядку огляду його на стан алкогольного сп'яніння, оскільки такий огляд не проводився.

Також апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи апелянта про те, що в поясненнях свідків не зазначені документи, на підставі яких поліцейські встановлювали особи свідків, оскільки в даному випадку вказане не має правового значення для розгляду питання про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, оскільки як вбачається з вищезазначеного протоколу ОСОБА_4 власноручно поставив свій особистий підпис у ньому, що свідчить про його згоду з присутністю під час складання протоколу свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в своїх поясненнях вказали, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився та апелянтом не ставиться під сумнів їх пояснення. Будь-яких пояснень та заперечень під час складання протоколу ОСОБА_4 не вказав.

Суд відхиляє доводи апелянта про те, що оскільки він вільно не володіє державною мовою, а тому просить не приймати до уваги надану їм до районного суду заяву про визнання винуватості, яку він невірно розтлумачив, оскільки згідно матеріалів справи ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи та мав процесуальну можливість скористуватись послугами перекладача. Крім того у зазначеній заяві (а.с.9) ОСОБА_4особисто зазначив, що з матеріалами справи ознайомився та свою вину визнає, що ставить під сумнів не вірне її розтлумачення.

Також суд враховує те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4роз'яснювались його права, передбачені ст.268 КУпАП, згідно якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право в тому числі при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, що підтверджується його особистим підписом в протоколі (а.с.3). Однак ОСОБА_4, будучі обізнаним про свої права, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляді справи в суді першої інстанції не скориставсяпослугами перекладачата юридичною допомогою адвоката.

За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на місці або в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі та його процесуальну поведінку, пов'язану з неявкою у судове засідання розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. від 17.07.2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Ю.І.Кравець