Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/299/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Пустовойт Тетяна Валеріївна, за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає в м.Маріуполі по вул.Солдатській, буд.17, за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, 16.01.2018 року о 02-35 годині, біля будинку №62 по вул.Дністровській в Кальміуському районі м.Маріуполя, був зупинений працівниками поліції за керуванням транспортним засобом «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного спяніння, що виражалось у слабкому реагуванні зіниці ока на світло, збудженому стані, поведінки, яка не відповідала обстановці, та згідно п.п.1.2, 1.4 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.3 вище зазначеної Інструкції порядку огляду в медичному закладі на встановлення стану наркотичного спяніння, від якого він відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що у ночі 16.01.2018 року їхав на автомобілі НОМЕР_3 разом зі своєю дівчиною ОСОБА_3, їх зупинили працівники поліції, причину зупинки не вказали, вимагали надати їм водійське посвідчення. Потім працівник поліції наказав йому вийти з автомобілю та дмухнути в обличчя, після чого став стверджувати, що він знаходиться у нетверезому стані, на що ОСОБА_1 заперечував та погодився пройти алкотестер. Працівник поліції алкотестер не надав та запропонував йому проїхати до медичного закладу, на що він відмовився, оскільки злякався їхати з поліцейськими, бо вони залякували його та сказали, що покладуть йому в автомобіль гранату. Потім поліцейські забрали в нього телефон та запросили свідків для складання протоколу. Під час складання протоколу, в присутності свідків, він відмовився їхати на медичне обстеження до лікарні. Поліцейські склали два протоколи, один за керування у тверезому стані, другий за керування автомобілем не пристебнутим ременем безпеки. Після складення протоколів його автомобіль відігнав до дому інший водій, якого було викликано через службу таксі. Сам ОСОБА_1 працює водієм у службі таксі приблизно 3 роки, проживає з батьками, не одружений, спиртні напої вживає виключно за святами, працює кожного дня, 16.01.2018 року спиртні напої не вживав. У минулому році притягувався за аналогічне правопорушення, проте адміністративне стягнення призначене не було.

Суд, вислухавши правопорушника, інспектора поліції, свідка ОСОБА_4, оглянувши відеозапис, вивчивши матеріали справи, прийшов до того, що незважаючи на невизнання правопорушником своєї провини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, зібраними по справі та дослідженими судом в судовому засіданні.

Так, допитаний в якості свідка поліцейський роти №4 батальйону УПП в Донецькій області ОСОБА_5 пояснив, що 16.01.2018 року знаходився на патрулюванні, коли був помічений автомобіль марки «ВАЗ», водій якого не застібнув ременя безпеки, у звязку з чим його було зупинено. Водієм автомобіля виявився ОСОБА_1, в ході спілкування з ним виявив ознаки наркотичного спяніння, що виражались у порушенні мови, координації, почервонінні обличчя, тремтінні рук. Правопорушник почав втікати, його наздогнав поліцейський Іванов. ОСОБА_1 визнав факт вживання наркотичних засобів, а саме марихуани, в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні вказав, що 16.01.2018 року приблизно о 02-00 годині ночі, знаходився в магазині «ТЕЯ», коли до магазину зайшли співробітники поліції та запропонували бути свідками при складанні адміністративного протоколу. В його присутності та ще одного понятого, ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного спяніння, визнав, що вживав каннабіс, після чого сів за кермо. Після складання протоколу поняті розписались, пояснення писали власноруч.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис від 16.01.2018 року, наданий працівниками поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за керуванням автомобілю, намагався втекти від поліцейських, коли останнього наздогнали, він не заперечував проти того, що вживав наркотичний засіб, у присутності двох понятих відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння.

Також були дослідженні письмові матеріали справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД №409921 від 16.01.2018 року, в графі пояснення особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що керував транспортним засобом «ВАЗ 2109» в стані наркотичного спяніння, курив каннабіс, до наркології їхати відмовляється, вину визнає.

Як убачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 16.01.2018 року, останні підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі.

Відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом 09.11.2015 року N 1452/735, огляд на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.п.3,4 розділу 3 вказаної Інструкції, огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи.

За вимогами п.п.7, 8 розділу 3 Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

Також, п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 16.01.2018 року о 02-35 годині, автомобілем з явними ознаками наркотичного спяніння та відмови останнього на проходження огляду на стан спяніння, підтверджується поясненнями поліцейського ОСОБА_7, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Вказані особи з правопорушником раніше знайомі не були та не мають жодних підстав для здійснення наклепу на нього.

За таких обставин, у суду немає підстав не довіряти свідченням свідків, які були очевидцями досліджених судом обставин.

Заперечення ОСОБА_1 вини скоєного правопорушення суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

При цьому, відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

За вимогами п.7 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним закрити провадження по справі, оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника сплинув.

Керуючись ст.ст.9, 33, ст.38, ч.1 ст.130, ст.ст. 221, 276, 277, 283, 284, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Т. В. Пустовойт