АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/2214/18 Головуючий суддя І інстанції Поліщук Т. В.
Провадження № 33/790/396/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, захисника іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, мешканкам. Харкова,

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Також, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн.

Цією ж постановою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Суддею встановлено, що 18 січня 2018 року о 21.20 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_1 в м. Харкові, рухаючись по пр. Льва Ландау, повертаючи ліворуч на вул. Халтуріна не дала дорогу (не надала переваги в русі) автомобілю Mercedes Benz ML 500, державний номер НОМЕР_2, який рухався прямо в зустрічному напрямку на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Mercedes Benz ML 500, державний номер НОМЕР_2, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальну шкоду. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, а саме не дала дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення БД № 120696 від 18.01.2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення посилаючись на невірно з'ясовані обставини справи, упередженість розгляду справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам події.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 з апеляційною скаргою до суду не звертався.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_4 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки до суду не повідомив, а тому в силу вимог ст.294 КУпАП немає перепон для розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, заперечення захисника ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує , між іншим, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вимоги даної норми Закону судом проігноровані.

Так, в матеріалах справи (а.с.3) міститься схема місця ДТП.

На даній схемі взагалі не відображено автомобіль Мерседес, яким керував ОСОБА_4, однак останній зазначений у схемі як учасник пригоди.

На даній схемі, також не відображені деталі автомобілів, які були пошкоджені в момент удару та залишилися на місті зіткнення автомобілів. Проте, наявність цих деталей на місті зіткнення вбачається з фотографії автомобіля Хюндай (а.с.53).

Відповідно до п.3 ч.4 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів.

Дані вимоги наведеної Інструкції співробітниками поліції проігноровані.

Тому у суду першої інстанції взагалі не було об'єктивної можливості надати оцінку схемі при вирішенні питання винності учасників ДТП.

В матеріалах справи (а.с.23) міститься лазерний диск що направлявся до суду першої інстанції який пришитий до матеріалів справи і пошкоджений.

При підготовці справи до апеляційного розгляду даний носій інформації в електронному вигляді переглянути чи прослухати не вдалося.

Постанова суду також не містить жодної оцінки згаданого носія інформації в електронному вигляді.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_4 у графі «свідки чи потерпілі»» вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_7, однак не зазначено хто ж з них є потерпілим, а хто свідком на що суд першої інстанції не звернув уваги.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 не зазначено свідка ОСОБА_7 хоча згідно матеріалів справи (а.с.8) він був свідком ДТП.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_4 відсутні підписи ОСОБА_1 та ОСОБА_7

За таких обставин, протоколи про адміністративне правопорушення (а.с.1,2) не відповідають вимогам ст.256 КУпАП.

Схема місця ДТП не відповідає Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395.

Лазерний диск (а.с.23) пошкоджений.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті є неможливим.

За таких обставин ігнорування вимог ст. 278 КУпАП на переконання апеляційного суду є неприйнятним.

Суд в основу постанови поклав пояснення свідка ОСОБА_8, з яких вбачається що він визначає не тільки обставини, а і механізм ДТП та характер пошкоджень автомобіля.

Проте, механізм ДТП має встановлюватись висновком експерта що мав призначатись згідно вимог ст.273 КУпАП, який в справі відсутній, адже експерт до справи не залучався і експертиза не проводилась.

До того ж матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_9 є фахівцем у цій галузі.

Крім того, в матеріалах справи містяться фотографії пошкоджень автомобіля Мерседес Бенц (а.с.51).

З цієї фотографії вбачається, що ОСОБА_4 мав сумнівну можливість після зіткнення автомобілів керувати своїм автомобілем, оскільки переднє ліве колесо його авто майже відірване.

А згідно його первісних пояснень, клопотання (а.с.4,47), він після зіткнення автомобілів, продовжив рух на своєму автомобілі по інерції здійснюючи маневр об'їзду тролейбуса.

Пояснення ОСОБА_4 викладені в постанові суду між іншим також містять певні протиріччя з первісними його поясненнями та інформації що міститься в його клопотанні (а.с.47), на які суд першої інстанції з незрозумілої причини чомусь не звернув увагу.

Таким чином, при належному аналізі матеріалів справи, у суду першої інстанції мав виникнути сумнів, щодо компетентності свідка ОСОБА_8 з цих питань.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що пояснення свідка ОСОБА_7 він не бере до уваги, оскільки в ході надання показань постійно змінював їх, а показання в судовому засіданні відрізнялись від показань, які ним були надані на місці ДТП та пізніше інспектору поліції.

Проте, районний суд не розкрив суть його пояснень, не провів аналізу цих пояснень та не зазначив в чому саме відрізняються пояснення свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні від наданих до нього.

Також, суд першої інстанції в постанові зазначив, що він критично ставиться до пояснень ОСОБА_1, оскільки її пояснення, надані на місці ДТП суперечать поясненням, наданим пізніше в Управління патрульної поліції, та показанням, наданим під час судового засідання.

Суд першої інстанції в постанові не розкрив суть її пояснень, не провів аналізу цих пояснень, пояснення надані ОСОБА_1 в суді першої інстанції взагалі не відображені в судовій постанові.

Більш того, хоча суд першої інстанції поставився критично до пояснень ОСОБА_1 та зазначив що не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_7, однак при визнанні ОСОБА_1 винною чомусь з незрозумілих причин все ж таки послався на їх пояснення.

Таким чином, суд першої інстанції допустив суттєві розбіжності у своїх висновках та протиріччя.

В постанові суду належним чином не обґрунтовано, чому він надав перевагу поясненням одних осіб перед іншими.

Більш того, суд першої інстанції при визнанні ОСОБА_1 винною послався на те, що схему ДТП ОСОБА_1 підписала беззастережно та без зауважень.

Апеляційний суд акцентує увагу суду першої інстанції, що беззастережний підпис ОСОБА_1 не усунув невідповідність схеми ДТП (а.с.3) вимогам п.3,5 ч.4 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395.

Також, в матеріалах справи міститься схема організації дорожнього руху на перехресті пр. Льва Ландау - вул. Краснодарська та циклограма роботи світлофорів (а.с.22), згідно якої для автомобілів, які рухаються по пр. Льва Ландау у бік Салтівського шосе жовтий сигнал світлофору подається вже після того, як чотири секунди горить червоний сигнал світлофору у зустрічному напрямку руху.

Суд першої інстанції в своїй постанові циклограмі жодної оцінці не надав взагалі, а лише послався як на підтвердження вини ОСОБА_1 на відповідь з КП «Сигнал» від 16.02.2018 року та схему організації дорожнього руху на перехресті.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_4 суд зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 оформлено без його участі, що є порушенням ст. 8 розд. 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає таке твердження суду помилковим, оскільки вищезазначена Інструкція вказує, що справа повинна бути розглянута у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тих випадках коли відносно такої особи працівниками поліції виноситься постанова безпосередньо на місці пригоди.

В даному випадку відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП і розгляд справи згідно вимог ст.221 КУпАП здійснюється судом.

Доводи апелянта щодо копій поштових повідомлень, наданих стороною захисту ОСОБА_1 (а.с.77, 78) про те, що запрошення ОСОБА_4 начеб - то отримував особисто, про що свідчить його підпис, однак проігнорував їх, апеляційний суд не приймає.

Апеляційний суд вважає ці доводи апелянта щодо належного повідомлення ОСОБА_4 необґрунтовані, так як копії поштових повідомлень не містять підпису ОСОБА_4

Між тим, закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_4 суд зазначив, що закриває провадження у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Висновки суду першої інстанції стосовно відсутності події адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає неприйнятними.

Судом першої інстанції не наведено жодної обставини, яка б об'єктивно підтверджувала можливість закриття провадження з цієї підстави.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Між тим, ОСОБА_1, ОСОБА_4 не заперечують своєї участі в події, а саме в ДТП що відбулося.

За наведених обставин, підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за п.1 ст.247 КУпАП як зазначено в судовій постанові, відсутні.

Поряд з тим, захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про долучення до матеріалів справи та вивчення в якості доказу аудіозапису судових засідань Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2018 року та від 23.03.2018 року.

Апеляційний суд вказаний диск до матеріалів справи долучив, проте не визнає його в якості доказу.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

В процесі підготовки до розгляду апеляційної скарги апеляційний суд ознайомився з даним диском та встановив, що на ньому міститься тільки аудіозапис.

Ніяких відеозаписів на ньому не міститься, розпізнати, що голоси, на який посилається захисник ОСОБА_3, записаний на диску, належить саме ОСОБА_1 чи іншій особі без проведення експертизи неможливо, а тому згідно вимог ст. 251 КУпАП цей диск не може бути долучений до справи в якості доказу.

Очевидні розбіжності в показах обох учасників ДТП в межах строку передбаченого ст.38 КУпАП суд першої інстанції мав усунути, залучивши до розгляду справи експерта, чого не було зроблено.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 і не винність ОСОБА_4, з точки зору процесуальних вимог КУпАП, належним чином не мотивований.

Зміст пояснень учасників ДТП та інших доказів, які суд прийняв до уваги, належним чином не розкритий та не проаналізований і належна оцінка їм не дана. А відтак доводи апелянта ОСОБА_1 щодо неповноти та однобічності судового розгляду є також обґрунтованими.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя районного суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з'ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Це є грубим порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», суд у цій справи нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Між тим відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що при винесенні постанови суду першої інстанції від 23 березня 2018 року допущено таку неповноту та однобічність і такі порушення норм процесуального права, що виключають її законність, а тому вона підлягає безумовному скасуванню.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма має імперативний характер.

Вирішення питання щодо винності чи не винності особи в скоєнні адміністративного правопорушення за межами строків передбачених ст. 38 КУпАП приведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Проте, апеляційний суд роз'яснює, що учасники ДТП не позбавлені можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року по справі № 643/2214/18 провадження №3/643/1204/18 скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко