АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1570/18 Справа № 705/3744/18 Головуючий по 1 інстанції Корман О. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його адвоката Чекмана О. В. на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 19 серпня 2018 року о 07 год. 05 хв. на 196 км а/д Київ-Одеса Уманського району керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9. ПДР. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу драгер "Alcotest 6810 ARАМ-2291" (тест № 4193). Результат огляду на стан сп'яніння позитивний - 0,52 %.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 та його адвокат Чекман О. В. подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свою апеляційну скаргу мотивують тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та ухвалена без врахувань положень ст. 245 КУпАП.

Указують, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги фактичних обставин справи та свідчення свідків, яких в суд не викликали та не допитували, а прийнято до уваги лише матеріали адміністративної справи, достовірність та належність яких, на думку апелянта, викликають сумніви, оскільки вони складені з грубим порушенням норм КУпАП та інших законодавчих актів. Зазначає, що суд фактично позбавив його права будь-яким чином захищати свої права та інтереси в судовому засіданні.

Вказують, що 19 серпня 2018 року близько 07 години ранку ОСОБА_3 автомобілем НОМЕР_3, який належить його брату, рухався на 196 км автодороги Київ-Одеса на території Уманського р-ну та був зупинений поліцейським, який відразу заявив, що ОСОБА_3 знаходиться в стані алкогольного сп'яніння і запропонував продути трубку газоаналізатора «Драгер». Оскільки ОСОБА_3 був впевнений, що тверезий, то погодився на проходження освідування, при цьому уточнивши, чи має спеціальний технічний засіб документ про його повірку, на що поліцейський відповів ствердно, але повідомив, що відповідних документів у нього при собі немає. Після продуву в трубку газоаналізатора результат показав 0, 52%. Вказують, що ОСОБА_3 був незгідним з результатом тесту, але поліцейський сказав, що забере автомобіль при незгоді на штрафмайданчик, а тому він погодився з результатами. На його прохання проїхати для огляду в лікарню для перевірки результатів тесту через сумніви, поліцейські ОСОБА_3 відмовили. Також звертають увагу, що результатів тесту свідкам поліцейські не показували, а лише сказали що він не тверезий.

Зазначають, що відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП полісмен, при наявності правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, повинен був відсторонити правопорушника від керування транспортним засобом, натомість йому повернули автомобіль та, вручивши тимчасовий талон, дозволили їхати далі на роботу.

Вказують, що інспектором в порушення п. 2.5 Інструкції перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейським не було його як особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано на його вимогу сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Допущені поліцейським порушення при складанні протоколу дають підстави вважати його недійсним й таким, що не може вважатись допустимим. Зазначають, що матеріалами справи не доведено наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказують, що відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, в ній зазначених, просив її задовольнити. Підтвердив, що він підписав наявні у справі документи під погрозою працівників поліції забрати у нього автомобіль брата.

Захисник подав заяву про розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що доводи апелянта про відсутність у нього на час огляду стану сп'яніння не є обґрунтованими, адже спростовуються наявними документами щодо показів відповідного приладу, яким такий стан зафіксований (а.с. 2, 3).

За змістом протоколу обвинувачений власноручно за власним підписом вказав, що він їхав за кремом, а перед цим вживав алкогольні напої. Підписи обвинуваченого містяться й на документів з приладу «Драгер», який показує 0,52 % стану сп'яніння, і на акті огляду особи на стан сп'яніння (а.с. 1-3).

Факт проходження обвинуваченим огляду на стан сп'яніння і його результати, вказані у протоколі, підтверджується й письмовими поясненням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 4-5).

Суддя апеляційного суду критично ставиться до показів обвинуваченого про вимушений характер його підписів під указаним документами, вбачаючи це способом уникнення відповідальності за вчинене діяння.

Також суддя критично ставиться до апеляційних доводів обвинуваченого про невідповідність приладу, яким проводився огляд на стан сп'яніння, необхідним вимогам, оскільки відповідність результатів огляду, отриманих на приладі, підтверджена, як вже було вказано, його ж підписами в указаних вище документах.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника Чекмана О. В. залишити без задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко