КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

представника Київської

митниці ДФС Захарова А.О.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3 представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС РуноваТеймураза Вісаріоновича на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 471 МК України,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0723/12500/18, а саме: Євро, згідно курсу НБУ станом на 11 вересня 2018 року за 100 євро - 3263-1016 грн., кількістю 650, вартістю 21210 грн. 16 коп - повернуто ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 352 грн 40 коп, та понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 13 грн 67 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник Київської митниці ДФС Рунов Т.В.подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн, та конфіскацію вилучених валютних коштів.

Апелянт зазначав, що санкцією ст. 471 МК України передбачено конфіскацію товарів, обмежених до переміщення через митний кордон України, та у даному випадку, при накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, підлягає конфіскації 650 Євро.

Однак суддя місцевого суду помилково не застосував адміністративне стягнення у виді конфіскації вилучених коштів, дійшовши висновку, що воно буде для ОСОБА_3 надмірним індивідуальним тягарем, при цьому належним чином не мотивував такий висновок.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 486, 487 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через &q?го;зелений коридор&q?ох;, товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 471 МК України.

Як убачається з постанови судді місцевого суду, 11 вересня 2018 року о 08 год. 39 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_3 (ОСОБА_3), який прилетів з Іспанії, м. Мадрид, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом №946 та своїми діями обрав канал, позначений символами - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» митниці, на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного кодексу України пасажиру було задано питання щодо наявності в нього готівкових коштів, на що він відповів про наявність 7 000 Євро. Після цього, пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де ним видана готівка в розмірі 8960 Євро, 1500 англійських фунтів стерлінгів, які знаходились: 7000 Євро містилися в гаманці пасажира, який лежав у кишені брюк, одягнених на ньому, а 1 960 Євро і 1500 англійських фунтів стерлінгів знаходились у кишені брюк, одягнених на пасажирі. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів ОСОБА_3, вся готівка в сумі 8 960 Євро і 1500 англійських фунтів стерлінгів належить йому особисто. Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 Євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми ОСОБА_3 була пропущена готівка у сумі 8310 Євро та 1500 англійських фунтів стерлінгів (еквівалент 9989 євро) за відсутністю дрібних купюр у пасажира. За протоколом про порушення митних правил вилучено 650 Євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці не звертався з приводу декларування даної валюти.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі, передбаченому відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої Постановою Правління НБУ № 148 від 27 травня 2008 року зі змінами, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 MК України.

У зв'язку з цим працівниками митниці на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль»,11 вересня 2018 року складено протокол про порушення митних правил №0723/12500/18.

На підставі ст. 511 МК України, за протоколом №0723/12500/18 вилучено: Євро, згідно курсу НБУ станом на 11 вересня 2018 року за 100 Євро - 3263-1016 грн, кількістю 650, вартістю 21210грн 16 коп.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через &q?у ;зелений коридор&q?ну;, готівкових коштів в обсягах, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та юридична кваліфікація його дій будь-ким із учасників судового розгляду, у тому числі представником Київської митниці ДФС, не оспорюються, а тому не є предметом розгляду апеляційної інстанції.

Разом з тим, обґрунтованими є посилання апелянта на те, що під час вирішення питання про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, суддя місцевого суду помилково не застосував конфіскацію предметів правопорушення.

Згідно частин 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією статті 471 МК України за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через &q?ох;зелений коридор&q?тр;, товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, передбачено покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Проте суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 зазначених вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Приймаючи постанову про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу, без конфіскації товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, суддя місцевого суду виходив з того, що переміщувана ОСОБА_3 валюта має законне походження і переміщувалась ним для оплати витрат на лікування, жодних інших негативних наслідків не настало, державі не завдано майнової шкоди чи збитків у вигляді несплати митних платежів. Конфіскація переміщуваної грошової суми покладатиме на правопорушника «індивідуальний надмірний тягар»,буде сприяти лише погіршенню майнового становища ОСОБА_3, та не сприятиме його вихованню і попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Проте, такі висновки суду не можуть слугувати підставами для незастосування обов'язкового додаткового стягнення, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, за санкцією ст. 471 МК України додаткове стягнення у вигляді конфіскації товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено, є обов'язковим.

Діючим законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього додаткового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

Крім того, судом апеляційної інстанції не встановлено даних про те, що конфіскація вилучених у ОСОБА_3 валютних коштів, покладає на нього індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосована у даному випадку.

При цьому, накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу, без конфіскації предметів правопорушення, суддя місцевого суду умотивував своє рішення тим, що відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте, у відповідності до ч. 2 ст. 1 вказаного Протоколу, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Як убачається з пункту 33 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ізмайлов проти Росії», загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.

З огляду на вищенаведене, оскільки фактичні обставини справи та кваліфікація вчиненого правопорушення ніким не оспорюються, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню в частині накладення адміністративного стягнення, у зв'язку з чим на ОСОБА_3 має бути накладено основне адміністративне стягнення у виді штрафу, та додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Оскільки предмет безпосередніх предметів порушення митних правил - валютні кошти в сумі 650 Євро повернуто ОСОБА_3, то, у відповідності до ч. 2 ст. 541 МК України, у разі неможливості конфіскації предмету порушення митних правил у розмірі 650 Євро, підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь держави 21210 грн 16 коп.

Керуючись ст. ст. 478, 530, 541 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Рунова Теймураза Вісаріоновича задовольнити частково.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_3 скасувати в частині застосування адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ст. 471 МК України у виді штрафу в в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил - 650 (шістсот п'ятдесят) Євро.

У разі неможливості конфіскації предмету порушення митних правил у розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) Євро, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 21210 (двадцять одну тисячу двісті десять) грн 16 (шістнадцять) коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В. Мельник