Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/102/18 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Далматова Г.А.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року, відносно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Полонне Хмельницької області, мешкає в АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, 05.08.2018 р. о 17.00 год. ОСОБА_2, керував транспортним засобом «Reno Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1, на автодорозі Н 24 «Миколаїв-Благовіщинськ» з ознаками алкогольного сп'яніння. В присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням судді, 13.11.2018 р. ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, порушив вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП.

Вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам проведення огляду на стан сп'яніння. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, за яких умов він відмовився від проходження огляду на місці зупинки, не зафіксовані його травми та стану здоров'я після дорожньо-транспортної пригоди, не вказано, що він наполягав на направленні його до медичного закладу.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки, суд розглянув справу за його відсутності, незважаючи на те, що він направляв відповідне клопотання про перенесення розгляду справи.

Зауважує, що суд першої інстанції не обґрунтував виду та розміру адміністративного стягнення, застосованого відносно нього.

Крім того, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, сплинув строк, передбачений ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке апелянт зазначив, що справа була розглянута за його відсутності. Вказує, що ознайомився із постановою лише 07.11.2018 р, у зв'язку із тим, що перебував на стаціонарному лікуванні, а відтак вважає, що строк було пропущено з поважних причин.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 24.09.2018 р. ОСОБА_2 був присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи, та надав відповідні пояснення, у вказаному судовому засіданні оголошено перерву до 04.10.2018 р.

04.10.2018 р. на адресу Южноукраїнського міського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із перебуванням ОСОБА_2 на лікуванні, що підтвердив відповідною довідкою.

З копії довідки Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 28.09.2018 р. по 06.11.2018 р.

Відповідно повідомлення про вручення поштового відправлення, копію постанови судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_2 отримав 08.11.2018 р.

Апеляційна скарга до суду надійшла 13.11.2018 р.

Враховуючи, що ОСОБА_2 перебував тривалий час на лікуванні, в тому числі і на час розгляду справи, апеляційну скаргу подав через 8 днів після закінчення строку на апеляційне оскарження та через 5 днів з часу ознайомлення з матеріалами справи, вважаю причину пропуску ОСОБА_2 строку поважною, а тому - за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним та обґрунтованим.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 273915 від 05.08.2018 р. зазначено, що 05.08.2018 р. о 17.00 год. на автодорозі Н 24 «Миколаїв-Благовіщинськ» водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Reno Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. В присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні, в суді першої інстанції, свідок ОСОБА_3 пояснив, що за проханням знайомого приїхав до місця дорожньо-транспортної пригоди. Приїхавши на місце пригоди він бачив, що один з учасників дорожньо-транспортної пригоди, особа похилого віку, має ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 05.08.2018 р. в його присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатору «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу.

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, суддя місцевого суду, врахувавши наведені докази, обґрунтовано дійшов вірного висновку про порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху, які полягали у відмові від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому не зазначено, за яких умов він відмовився від проходження огляду на місці зупинки, не зафіксовані його травми та стану здоров'я після дорожньо-транспортної пригоди, не вказано, що він наполягав на направленні його до медичного закладу, є безпідставними.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП і є цілком зрозумілою, а тому він складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп'яніння, у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься, також не має доказів на підтвердження вимог ОСОБА_2 щодо проходження медичного огляду у медичному закладі охорони здоров'я.

Доводи апелянта про відсутність достатнього обґрунтування виду та розміру адміністративного стягнення, який до нього застосував суд першої інстанції є такими, що не заслуговують на увагу.

Так, ч. 2 ст. 33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

При розгляді справи судом порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Під час перегляду порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи, що ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду був присутній, надав пояснення, апеляційний суд вважає, що таким чином його право на захист поновлено.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року залишити без задоволення.

Постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва