ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/1151/18

№ 3/610/332/2018

м. Балаклія 01.06.2018 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 09.01.1962р. народження, уродженця, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1 (кол. Петровського) б. 13/29, пенсіонера, рнокпп НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 015543 від 24.04.2018р. убачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «24.04.2018р. о 21.00год. в м. Балаклія поблизу б. 33 на вул. Жовтнева ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, належним ОСОБА_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: почервонінні очей, стійкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Згідно висновка медичного огляду на стан сп'яніння, акт 01 СУ И 2,1% алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху».

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за наведених обставин не визнав.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол про адміністративне правопорушення та доданий до нього висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 24.04.2018р., письмові пояснення свідків та самого ОСОБА_1 Тому саме ці докази досліджуються судом.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення обвинувачення ОСОБА_1 зведено до керування автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, але за висновком встановлено, що він знаходився у стані алкогольного сп'яніння, що суперечить один одному.

Тому, формулювання обвинувачення є не конкретним та не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в ньому не вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки йому інкриміновано порушення саме вимоги п. 2.9 «а» ПДР. Та навіть після направлення матеріалів на дооформлення, вказані суперечливості не було усунуто.

Згідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Тобто, згідно до встановленої процедури, поліцейський повинен був запропонувати водію провести огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло чи було запропоновано ОСОБА_1 працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу і який це був технічний засіб.

Таким чином, матеріали справи не містять в собі даних про: 1) незгоду водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків або 2) незгоду з його результатами, внаслідок чого виникають підстави для проведення огляду в закладах охорони здоров'я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015р. № 1452/735, зареєстрованою в МЮ України 11.11.2015р. за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1.6. Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться:

1)поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

2)лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно до п. 1.7. Інструкції , у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже в порушення процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду, встановленої ст. 266 КУпАП та Інструкції, а по суті процесуального законодавства для поліцейського, огляд на стан алкогольного сп'яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проведений не був та не підтверджено належними доказами незгоду водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, що було б підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров'я.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є працівниками КЗОЗ БРР «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня» (закладу, де був проведений медичний огляд ОСОБА_1В з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння), вбачається лише, що 24.04.2018р. ОСОБА_1 на їхню думку знаходився у стані алкогольного сп'янніння.

Однак, вони не можуть напевне це стверджувати.

Показання самого ОСОБА_1 взагалі ним не підписані, а лише зазначено про його відмову їх підписати, про що поставили свої підписи свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в своїх поясненнях про це не зазначали.

Відповідно до вимог чинного законодавства огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться в закладах охорони здоров'я. Однак, найменування закладу охорони здоров'я у Протоколі зазначено не було, рівно як і в самому висновку.

Відповідно до п. 17 Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Доданий до Протоколу висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння містить запис про відмову від підпису у вигляді дописки іншим почерком, яка вочевидь була зроблена вже після направлення матеріалів на дооформлення.

До того ж, в порушення вимог Інструкції висновок не скріплено печаткою закладу охорони здоров'я, в якому проведено огляд.

Пунктом 20 Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Тому вказаний висновок не приймається судом як належний доказ перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Іншим чином перебування водія у стані алкогольного сп'яніння не може бути встановлено.

За постановою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 04.05.2018р. дана справа вже поверталася до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення, у тому числі із вищенаведених підстав. Однак вимоги вказаної постанови виконано не було.

До того ж, як убачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, часи вчинення адміністративного правопорушення, проведення медичного огляду та складання про це протоколу повністю ідентичні 21.00год.

Тому є не зрозумілим, коли саме було складено протокол про адміністративне правопорушення до проведення огляду у закладі охорони здоров'я чи вже після цього.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами.

Згідно до ч. 7 ст. 266 КУпАП, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Проте, надані на підтвердження обвинувачення матеріали не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем або передачу його для керування іншій особі, що ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі.

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином, відсутні беззаперечні, достатні докази того, що ОСОБА_1 24.04.2018р. о 21.00год. у стані алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом DAEWOO LANOS TF 694 д.н.з. НОМЕР_3.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко