Справа №: 343/1522/18
Провадження №: 3/0343/361/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С. М., з участю секретаря Шикор Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія ВВТ 757383, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Івано-Франкiвської області, в минулому до адміністративної відповідальності притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду поступив протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 003864 від 25.07.2018 р., згідно з яким ОСОБА_1 25.07.2018 р. о 22.27 год. в м. Долина по вул. Міцкевича передав керування транспортним засобом особі ОСОБА_2, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на факт вживання спиртних напоїв останнього проводився в приймальному відділенні Долинської ЦРЛ і зі згоди водія за допомогою приладу "Драгер", чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 25.07.2018 р. після роботи він із співробітником ОСОБА_3 дійсно вживали спиртні напої, однак автомобіль вирішили залишити на стоянці. В цей час до них підійшов чоловік на ім'я ОСОБА_1, який попросив підвезти його додому, так як він запізнився на автобус. Він відмовився, сказавши, що не може керувати транспортним засобом, оскільки вживав алкоголь. Тоді останній запропонував, що він може сісти за кермо автомобіля, так як має посвідчення водія. При цьому він купив пляшку горілки, яку запропонував випити в нього дома, переночувати у його будинку, а зранку повернутися на роботу. Вони погодилися, однак по дорозі були зупинені працівниками поліції. Йому не було відомо, що ОСОБА_2 вживав спиртні напої, він навіть не міг цього припустити, тому що останній кримезної тілобудови, великий, ззовні ознак сп'яніння у нього не було, він сам запропонував, що може керувати його автомобілем. Ні у його присутності, тим більше разом до моменту керування транспортним засобом вони алкоголь не вживали. Спиртне, яке придбав ОСОБА_2, вони випили в нього вдома, вже після того, як їх доставили туди працівники поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Положенням ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статтей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, а також іншими документами.

Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як адміністративне правопорушення визначено і передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суддям надано роз'яснення, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив, що йому було відомо про стан особи, яка вирішила сісти за кермо його автомобіля, а саме перебування такого в стані сп'яніння. Аналогічні пояснення він давав працівникам поліції під час складання протоколу про адміністративне првопорушення, яку до лучені до матеріалів справи (а.с. 3).

Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що спиртні напої вживали саме ОСОБА_1 та він, при цьому не мали наміру керувати автомобілем. ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 та просив підвезти його додому, а коли останній відмовися з підстав, що вживав алкоголь, запевнив, що він може керувати автомобілем, при цьому запропонував вже в нього дома випити горілку, яку він придбав. Вони не помітили та не припускали, що ОСОБА_2 був п'яний, вживав спиртні напої.

В матеріалах справи відсутні та у судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 при передачі 25 липня 2018 року керування автомобілем ОСОБА_4 було відомо про стан особи, яка висловила бажання керувати його транспортним засобом. При цьому суд не може взяти до уваги копію письмових пояснень ОСОБА_2, оскільки в них зазначено, що до керування транспортним засобом, як він, так і ОСОБА_1, вживали алкоголь, однак не вказано, що вони це робили разом чи що про те, що він пив спиртне, було відомо ОСОБА_1 Судом вживалися заходи для виклику та допиту в якості свідка ОСОБА_2, однак останній в судове засідання не з'явився. Натомість свідок ОСОБА_3 та особа, яка притягається до адміністративної відпоідальності, суду вказали, що протягом дня вони з ОСОБА_2 не зустрічалися, алкоголь до передачі керування автомобілем разом не вживали, останній підійщов до них перед самою поїздкою, їм не було відомо про його перебування в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, у протоколі, особою уповноваженою на складення протоколу інспектором СРПП Рожнятівського ВП ОСОБА_5 зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України. Однак, суд звертає увагу, що вказаним пунктом водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Натомість передача керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння, передбачена іншою нормою (п. 2.9 (г)), яка не вмінена в провину ОСОБА_1

Також до протоколу не долучено жодного доказу перебування ОСОБА_2 (особи, якій передано керування транспортним засобом) у стані алкогольного сп'яніння. Зокрема, до протгоколу долучено акт огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_1, а такий акт щодо ОСОБА_2 відсутній, хоча на нього містяться посилання у протоколі, який розглядається.

Щодо долученої копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 003863 від 25.07.2018р., складеного на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд звертає увагу на те, що він не являється доказом перебування вказаної особи у стані алкогольного сп'яніння, тим більше, що у ньому зазначено, що огляд проводився, однак на місці результату стоїть прочерк, як і не зазначено № тесту та не долучено його результату.

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З аналізу вищезазначених правових норм випливає, що на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він здійснив передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння, тому провадження у справі підлягє закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п .1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: