Справа № 359/3353/18 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 33/780/531/18 Доповідач у 2 інстанції Капічон О. М.
Категорія 429 04.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю уповноваженої особи Державної фіскальної служби України - Київської митниці ДФС Захарова А.О., представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3 (ОСОБА_3) ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Хмельницька область, постійно проживає: АДРЕСА_1, тимчасово не працюючого, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2, виданий 14 січня 2016 р., орган, що видав 6831, паспорт громадянина України НОМЕР_3, виданий 20 лютого 2001 року, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на нього штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.; повернуто вилучену згідно протоколу про порушення митних правил № 0315/12500/18 року від 01 квітня 2018 року валюту в розмірі 2 900 євро (вартість грн. 94 842-29); стягнуто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 01 квітня 2018 року о 01 годині 44 хвилини під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_3 (ОСОБА_3), що прибув з Ірландії транзитом через Німеччину м. Франкфурт, літаком авіакомпанії «Люфтганза», рейсом № 1492, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має 10 000 євро. Після цього громадянину було запропоновано пред'явити всю готівку. Пасажиром було видано готівку в розмірі 12 900 євро, які знаходились у кишені кофти, одягненої на пасажирі.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_3 (ОСОБА_3), вся валюта належить йому особисто. Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми пасажиру було пропущено 10 000 євро.

Вся готівка була перевірена на приборі «ДОКУТЕСТ» для визначення справжності. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_3 (ОСОБА_3), під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_3 (ОСОБА_3), який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для резидентів України, відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27 травня 2008 року, та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв'язку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил № 0315/12500/18, один примірник якого вручено під підпис громадянину України ОСОБА_3, і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Даний протокол складено на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу D ДП МА «Бориспіль».

На підставі статті 511 МК України за цим протоколом вилучено 2 900 євро.

В якості забезпечення штрафу працівниками митниці у правопорушника було вилучено 1 700 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Київської митниці ДФС Рунов Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил за ст. 471 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу розміром 1 700 грн. та конфіскації вилученої валюти. Вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати №95 «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника та його сім'ї». Разом з тим, конфіскація товарів, обмежених до переміщення через митний кордон України, за вчинення порушення митних правил, передбачена як вид стягнення санкцією ст. 471 МК України, тобто, встановлена законом, у зв'язку з чим, на думку апелянта, її застосування не буде свавільним посяганням на мирне володіння майном. Апелянт вказує, що, оскільки ОСОБА_3 було пропущено через митний кордон України 10 000 євро, у відповідності до ст. 471 МК України, конфіскація суми в розмірі 2 900 євро відповідатиме критерію пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини).

Заслухавши доповідача, пояснення представника Київської митниці ДФС Захарова А.О. в підтримку поданої апеляційної скарги; представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0315/12500/18 від 01 квітня 2018 року, 01 квітня 2018 року о 01 годині 44 хвилини під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин ОСОБА_3, що прибув з Ірландії транзитом через Німеччину м. Франкфурт, літаком авіакомпанії «Люфтганза», рейсом «1492, своїми діями обрав канал, позначений символом зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення /а. с. 3/.

Згідно вимог статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, відповідно до протоколу опитування у справі про порушення митних правил №0315/12500/18, ОСОБА_3 визнав свою вину у вчинені порушення митних правил за ознаками ст. 471 МК України, і пояснив, що це сталося через незнання законів та з необережності /а. с. 8/.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст.471 МК України є правильною.

Суд першої інстанції врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, та прийшов до правильного висновку, що на ОСОБА_3 може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації вилученої валюти.

Представник правопорушника суду пояснив, що готівка, яку перевозив громадянин України ОСОБА_3 є заробітною платою останнього, яку він отримав, в Ірландії, де він має загальний дозвіл на працевлаштування, про що є відповідне підтвердження /а. с. 32-34/.

Окрім того, ОСОБА_3 має на утриманні малолітню доньку, 2014 року народження /а.с. 24/ та матір-пенсіонерку, яка хворіє на онкологічне захворювання /а. с. 25-27/.

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв'язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон); джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення порушника від додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання (оплати проживання, харчування, лікування), і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

Враховуючи особу правопорушника, його сімейний стан, природу, походження та мету використання грошових коштів, практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушенням митних правил, в даному випадку є порушення положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_3 «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги встановлені обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для правопорушника, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції, яка відповідає обставинам справи та підтверджується зібраними матеріалами.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятої постанови.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови судді першої інстанції та постановлення нової постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Рунова Т.В.- залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 (ОСОБА_3) - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон