АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/399/18 Справа № 695/509/18 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2018 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2018 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 352, 40 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_4 16.02.2018 о 00 год. 10 хв. по вул. Обухова в м. Золотоноша Черкаської області керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності свідка ОСОБА_5, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_4, захисник ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції від 24.04.2018 через порушення норм матеріального та процесуального права і просить закрити провадження щодо ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, апелянт, посилаючись на вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, зазначає, що ОСОБА_4 не відмовлявся проходити огляд на стан спяніння, а сумлінно виконував вказівки працівника поліції щодо необхідності декілька разів дути у поліетиленовий файл, а коли почав вимагати перевірки його стану за допомогою спеціального пристрою, або проходження огляду іншим чином, йому було розяснено про відсутність такого пристрою та зазначено про необхідність написання в протоколі про відмову від проходження огляду на стан спяніння, що підтверджується поясненнями очевидця подій ОСОБА_6, яким судом першої інстанції дана критична оцінка.

Вказує, що працівником поліції порушено вимоги Інструкції від 07.11.2015 № 1395 та КУпАП та, за відсутності спеціального пристрою для встановлення стану спяніння на місці, не запропоновано ОСОБА_7 пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоровя. При цьому, з метою фіксації факту відмови ОСОБА_7 від проходження відповідного огляду, в порушення вимог згаданої інструкції та ст. 266 КУпАП, не залучено двох свідків, на що вказує протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 не було розяснено його права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить ознаки спяніння, які були виявлені у водія ОСОБА_7 на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції і давали б підстави для проведення щодо нього відповідного медичного огляду.

На думку апелянта, судом порушено принцип безпосередності дослідження доказів та безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про виклик в судове засідання працівника поліції з метою надання відеозапису, який здійснювався на мобільний телефон та допиту свідка ОСОБА_5, факт перебування якого на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення заперечується ОСОБА_7

Також, акцентує увагу на тому, що судом першої інстанції порушено право на захист та не надано захиснику права на виступ у судовому засіданні.

Будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки суду не повідомив та не заявляв клопотань про відкладення справи розглядом, що не являється перепоною для розгляду по суті апеляційних вимог захисника ОСОБА_3

При цьому, враховується, що в судовому засіданні присутній адвокат ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_7, який не заперечував проти розгляду апеляційних вимог за відсутності останнього.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_3 про задоволення апеляційних вимог з підстав наведених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_4 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, в суді першої інстанцій ОСОБА_4 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та показав, що 16.02.2018 він був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів. Документів у нього при собі не було, у звязку з чим щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Під час складання даного протоколу у працівника поліції виникла підозра щодо його перебування в стані спяніння та запропоновано подихати в пакет, оскільки алкотеста у нього не було. Крім того, ОСОБА_4 підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан спяніння, в тому числі, в медичному закладі.

Судом апеляційної інстанції вживались заходи щодо витребування відеозапису реєстратора по факту складання щодо ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення, однак, згідно повідомлення начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 25.05.2018 № 6207/65/01-2018, надати відеозапис не представляється можливим у звязку з відсутністю відеореєстратора у службовому автомобілі, який 24.04.2018 залучався групою реагування патрульної поліції та відсутністю, на той час, нагрудних камер у поліцейських.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_4 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення і безпідставність складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення старшим інспектором Золотоніського ВП Сергієнком О.І. та відсутність відеозапису реєстратора по факту складання протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №052751 від 16.02.2018 року, складеного ст. інспектором Золотоніського ВП Сергієнком О.І., згідно якого 00 год. 10 хв. в м. Золотоноша по вул. Обухова ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння, від медичного освідування добровільно відмовився в присутності свідка ОСОБА_9 При цьому, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» мається посилання ОСОБА_4 про його добровільну відмову від медичного освідування;

- пояснення ОСОБА_9 про те, що в його присутності водій автомобіля ВАЗ-21099 д.н.з. СА 7455ВВ ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду;

- рапорту ст. інспектора Золотоніського ВП ГУНП ОСОБА_10 від 16.02.2018 про те, що 16.02.2018 о 10 год. 10 хв. В м. Золотоноша по вул. Обухова був зупинений автомобіль НОМЕР_3. При перевірці документів виявилось, що водій ОСОБА_4 перебуває з явними ознаками алкогольного спяніння - запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного освідування водій добровільно відмовився;

- довідки начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про те, що за ОСОБА_4 порушень правил дорожнього руху, що передбачає відповідальність за ст. 130 КУпАП в період з 2016-2017р.р. зареєстровано не було.

Наведені обставини як свідчать про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені стороною захисту в апеляційній скарзі, про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого обєктивного підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення та спростовуються сукупністю доказів, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги той факт, що відмова ОСОБА_4 від проходження відповідного огляду на стан спяніння в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксована лише в присутності одного свідка, що є порушенням вимог КУпАП та Інструкції від 07.11.2015 № 1395, однак вважає, що при визнанні ОСОБА_4 факту відмови від проходження огляду на стан спяніння, що також підтверджено свідком ОСОБА_11, зазначене не спростовує наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, враховую, що будучи не згодним зі складанням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 не скористався своїм правом на подання зауважень щодо змісту протоколу.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським було порушено вимоги ст. 256 КУпАП, не розяснено ОСОБА_4 його права, передбачені КУпАП та Конституцією України, оскільки як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, останньому при складанні та оформленні протоколу розяснено його права та обовязки.

Інші доводи захисника ОСОБА_4 щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, крім того, спростовуються поясненнями останнього, наведеними в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що він добровільно відмовляється від медичного освідування

З приводу посилань адвоката ОСОБА_3 на порушення права на захист ОСОБА_4 та ненадання захиснику права на виступ у судовому засіданні, то вказаного не прослідковується з матеріалів справи про адміністративне правопорушення і апелянтом не доведено. Зокрема матеріали справи містять дані про те, що адвокат ОСОБА_3 не був обмежений судом першої інстанції в правах, передбачених ст. 271 КУпАП, зокрема останній заявляв перед судом клопотання про долучення відповідних документів, які були предметом перевірки в судовому засіданні, про що також свідчить зміст постанови місцевого суду від 24.04.2018.

Не зважаючи на наведене, ОСОБА_4 фактично поновлено в його правах, шляхом проведення апеляційного розгляду за участі його захисника адвоката ОСОБА_3 та заслуховування його доводів з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_4 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рок, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Звертаю увагу на те, що захисником пропущено строк на подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції та не порушується питання щодо його поновлення. В апеляційній скарзі лише міститься посилання на те, що оскаржуване судове рішення сторона захисту отримала 04.03.2018 шляхом моніторингу реєстру судових рішень.

Разом з цим, з урахуванням загальних засад судочинства, якими забезпечується право на апеляційне оскарження судових рішень, строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2018 адвокату ОСОБА_3 підлягає поновленню.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Золотоніського міськрайонного суду м. Черкаси від 24.04.2018 щодо ОСОБА_4 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2018 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба