Справа № 522/4122/18
ПОСТАНОВА

18.04.2018 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Пислар В.П., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли із Управління патрульної поліції Одеської області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.03.2018 року серії БР №407544, 01 березня 2018 року о 03 год. 12 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Одесі, по вул. Успенська, 70, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На підтвердження зазначених обставин, орган який склав протокол, надав до суду:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №407544 від 01.03.2018 року, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- пояснення ОСОБА_2, з яких вбачається, що 01 березня 2018 року близько 3-ої години ОСОБА_1 в його присутності та присутності іншого свідка відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився за допомогою приладу «Драгер» та у спеціальному медичному закладі;

- аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- довідкою АП УПП у м. Одесі про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не притягувався.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та показав, що 01.03.2018 р. він взагалі не керував транспортним засобом «NISSAN Teana», д/н НОМЕР_2. За кермом у той день знаходився його товариш - ОСОБА_5. Свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не були присутні під час розгляду даної ситуації і складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №407544 від 01.03.2018 р. Інспектори поліції здійснювали відеозйомку за допомогою нагрудних камер. Проте, відеоматеріали, які були надані інспекторами поліції є неповними, штучно нарізаними та жодним чином не фіксують того факту, що дійсним водієм автомобіля НОМЕР_3 був саме, він, ОСОБА_1 Навпаки, він, ОСОБА_1 заперечував той факт, що саме він керував транспортним засобом «NISSAN Teana», д/н НОМЕР_2, запитував співробітників поліції чому вони вважають, що саме він сидів за кермом автомобіля. Отже, на думку ОСОБА_1, дані відеозаписи не підтверджують факту вчинення останнім адміністративного правопорушення, оскільки на них не зафіксовано, що саме він був за кермом автомобіля НОМЕР_3.

Допитаний судом свідок ОСОБА_5, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України в судовому засіданні повністю підтвердив обставини на які посилався ОСОБА_1 та зазначив, що саме він 01.03.2018 р. керував транспортним засобом «NISSAN Teana», д/н НОМЕР_2 . При цьому, зазначений свідок показав, що він був очевидцем вищезгаданої ситуації між працівниками патрульної поліції та водієм. Останній в стані алкогольного спяніння не перебував, а відмовився від проходження огляду на стан спяніння, через некоректну поведінку та грубість працівників патрульної поліції, які зневажливо поставились до його пояснень.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №407544 від 01.03.2018 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення виражається в т.ч у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, в даному випадку відмова особи, від проходження огляду на стан спяніння в сенсі ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення безпосередньо повязана з перебуванням цієї особи в стані алкогольного спяніння.

Саме зазначені обставини ставляться в вину ОСОБА_1

Однак, в ході судового розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 судом було встановлено, що відмова останнього від проходження огляду не була повязана з перебуванням останнього в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а була викликана тим, що не ОСОБА_1 перебував за кремом автомобіля НОМЕР_3, а інша особа.

Водночас, матеріали надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 керував 01.03.2018 року автомобілем НОМЕР_3 в стані алкогольного спяніння.

Більш того, із СD-відеозапису долученого до матеріалів справи, вбачається, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за кермом знаходився не безпосередньо ОСОБА_1, а інша особа, саме ОСОБА_5, який при допиті в судовому засіданні показав, що дійсно керував транспортним засобом саме він.

В результаті аналізу наданих до суду вищезазначених доказів та встановлених судом обставин суд приходить до висновку, що твердження органу який склав протокол про адміністративне правопорушення про відмову ОСОБА_1 від проходження від огляду в звязку з перебуванням останнього в стані алкогольного спяніння ґрунтується на припущеннях.

У звязку із чим, у суду виникають обґрунтовані сумніви доведеності вини ОСОБА_1

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Таким чином, оцінюючи зібрані судом докази у їх сукупності, на переконання суду в даному випадку встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 обєктивної сторони правопорушення, відтак і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 23, 33, 130, 221, 247, 283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дати її проголошення.

Суддя місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_6