ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1, працюючу перукарем в перукарні «Рандеву» - визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп..

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 12.10.2018 року о 15.30 годині керувала транспортним засобом марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, по проспекту Незалежності, 119 м. Чернівці в стані алкогольного сп'яніння, чим порушила п.2.9(а) Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився і лікаря-нарколога за адресою: вул. Миколаївська, 30-А м. Чернівці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що постанова районного суду є незаконною, такою, що не відповідає обставинам справи, суд першої інстанції під час розгляду даної справи неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, не дослідив в повному обсязі усі докази та не надав їм належної оцінки, відхилив частину доказів та не вказав мотивів їх відхилення, а тому постанова підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

ЄУНСС №727/11245/18 Головуючий у І інстанції: Смотрицький В.Г.

Провадження №33/822/84/18

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Станковська Г.А.

Звертає увагу, що судом повністю проігноровано відомості щодо керування транспортним засобом, а також те, що огляд на стан сп'яніння проводився із порушенням закону.

Крім того, вважає, що судом грубо порушено її право на захист, оскільки справу розглянуто без її участі, чим позбавлено її можливості захисту, викладення доказів та доводів.

У зв'язку з чим, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, а тому просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та прийняти рішення про закриття провадження щодо неї за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи ОСОБА_2, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані вимоги закону районним судом було дотримано в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено відповідно до ст. 256 КпАП України.

Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Згідно даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №055709 від 12.10.2018 р. вбачається, що ОСОБА_2, 12.10.2018 р. о 15 год. 30 хв., керувала т/з «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Чернівці, по Проспекту Незалежності, 119 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом за адресою: м. Чернівці, вул. Миколаївська, 30А ЗОА «Обласний наркологічний диспансер». Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.2.9а ПДР України (а.с.1).

Вказані обставини підтверджені оглядом на стан сп'яніння, який проводився у встановленому законом порядку в КМУ «Чернівецький наркологічний диспансер» і згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2037 від 12.10.2018р. встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння (а.с.2). Доказів, які б спростовували легітимність проведеного лікарем огляду на стан сп'яніння та підстави вважати вказаний документ недійсним, апелянтом не доведені.

Більше того, судом встановлено, що даний висновок був складений відповідно до інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 та ст.266 КУпАП. З даним висновком ОСОБА_2 було ознайомлено, про що свідчить її підпис у вказаному висновку. Крім того, останньою зазначено, що з висновком вона не згідна, однак будь-яких пояснень чи зауважень при ознайомленні обстежуваної із результатами її огляду не зазначено.

Протокол про адміністративне правопорушення від 12.10.2018 року та вищезазначений висновок були підписані ОСОБА_2, при цьому будь-яких зауважень, доповнень чи пояснень до них не було. Більш того, матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що вона не згодна із результатами проведеного огляду та бажає повторно пройти дослідження на стан сп'яніння.

Отже, на підставі викладеного, вважаю, що огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 у лікаря-нарколога Чернівецького ОНД проведено у відповідності до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, як на це посилається у своїй апеляційній скарзі апелянт, у суду немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства. Інші докази, на які посилається апелянт, в матеріалах справи відсутні і не надані суду апеляційної інстанції, зокрема і ті, на які ОСОБА_2 посилається у своїй версії захисту.

Твердження апелянта про те, що судом порушено її право на захист та розглянуто справу без її участі також не заслуговують на увагу. Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, судом належним чином повідомлено ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи (а.с.4,5,6), однак остання в судове засідання не з'явилася.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду було надано можливість реалізувати своє право передбачене статтею 268 КУпАП та при цьому, вона, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду поданої в її інтересах апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилася та про причини своєї неявки суд не повідомила, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи без її участі.

Будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до остаточного висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта є такими, що не ґрунтуються на законі, а тому не знаходить підстав для скасування постанови районного суду та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, як про те апелює остання.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська