Справа № 505/3918/18
Провадження № 3/505/1646/2018
ПОСТАНОВА
Іменем України

11.12.2018 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Вергопуло А.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Південного територіального управління Військової служби правопорядку про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдата військової служби за контрактом, водія 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ІПН НОМЕР_2 ,
за ч.4 ст. 172-11, ч. 2 ст.172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
З Південного територіального управління Військової служби правопорядку до суду надійшло 2 (дві) справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 172-11 та ч. 2 ст.172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 , які розглядаються одним і тим же суддею.
Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
За таких обставин, враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються одним і тим же суддею одночасно, вказані справи слід об`єднати в одне провадження.
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення ОД/ХІ/141 від 04 грудня 2018 року, ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, 25 листопада 2018 року о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи в добовому наряді черговим по парку військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив місце несення служби, яке розташоване по АДРЕСА_2 . Після чого проводив час на власний розсуд за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . 26.11.2018 року, близько 08.30 год. солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування військової частини. Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Крім того, згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення ОД/ІХ/00140 від 04.12.2018 року, ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, 25 листопада 2018 року приблизно о 23 годині 05 хвилин було виявлено відсутнім на місці несення служби чергового по парку військової частини НОМЕР_1 посадовими особами Військової служби правопорядку Південного територіального управління ВСП старшим лейтенантом ОСОБА_2 під час перевірки несення служби добовим нарядом по парку військової частини НОМЕР_1 . Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину, що виразилась у відсутності на місці несення служби будучи черговим по парку, визнав та пояснив, що був вимушений залишити місце несення служби, у зв`язку із хворобою дружини.
В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.63 Конституції України.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи приходить до наступного.
Згідно із ст. 1 ЗУ «Про оборону України» та Указом Президента України №303/2014 від 17 лютого 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України діє особливий період.
Згідно витягу з наказу командира військової частини пп НОМЕР_3 №40 від 28.02.2017 року, солдата ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 з військової частини польова пошта НОМЕР_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 14.02.2017 року №12-РС призначено на посаду водія І міномету 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї військової частини ПП НОМЕР_3 (ВОС - 837037А), включено у списки особового складу та усіх видів забезпечення.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №295 від 24.11.2018 року, допущено до несення служби в добовому наряді на 25 листопада 2018 року в ППД м. Подільськ: чергового парку старшого солдата ОСОБА_1 та днювального по парку солдата ОСОБА_3 .
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що близько 19.00 год. 25.11.2018 року йому зателефонувала його дружина та повідомила про те, що вона дуже погано себе почуває. Після цього він намагався подзвонити до старшого лейтенанта ОСОБА_4 , щоб відпроситись, проте не змігши додзвонитись, він самостійно залишив місце несення служби та поїхав додому в м. Балта Одеської області. Про те, що солдат ОСОБА_3 також залишив місце служби він не знав. Після цього близько 23.45 год. 25.11.2018 року до нього зателефонував старший лейтенант ОСОБА_4 та запитав де він перебуває, на що він йому пояснив, що поїхав до дружини в м. Балта Одеської області, якій стало погано, на що він відповів щоб він 26.11.2018 року о 08.30 год. прибув на службу для надання пояснень.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення ОСОБА_1 , судом встановлено, що останній, в умовах особливого періоду, 25 листопада 2018 року, перебуваючи в добовому наряді черговим по парку військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив місце несення служби, яке розташоване по АДРЕСА_2 . 26.11.2018 року, близько 08.30 год. ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування військової частини.
Таким чином, в правопорушенні вчиненому ОСОБА_1 , вбачаються ознаки правопорушення ч.4 ст.172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 за відсутність на місці несення служби 25 листопада 2018 року, ще і за ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто за недбале ставлення до військової служби, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.
Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, яке поставлено у вину ОСОБА_1 , характеризується бездіяльністю військової службової особи в умовах особливого періоду.
Із суб`єктивної сторони недбале ставлення військової службової особи до військової служби припускає умисел, тобто виражається в умисній формі вини.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.
За змістом вищезазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення ОД/ІХ/00140 від 04.12.2018 року викладені обставини (суть) правопорушення яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не відповідають ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП. Тобто відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення щодо вчинення ним діяння, яке не передбачено ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не може вважатися таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення по вказаній статті відносно нього слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Водночас, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП, а саме самовільно залишив місце служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Давши оцінку всім обставинам даної справи, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення правопорушника до вчиненого, суддя вважає доцільним вжити таку міру адміністративної відповідальності як накладення штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2465,00 грн.
Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом з тим, у відповідності з п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, підстави для накладання на ОСОБА_1 обов`язку сплати судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 172-11 ч.4, 172-15 ч.2, 221, п.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2465,00 грн.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.К. Вергопуло