Справа № 194/1127/18
Номер провадження № 3/194/455/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей 2006 та 2003 років народження, одруженого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, проживаючого та зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2018 року в м. Тернівка Дніпропетровської області поліцейським СРПП №4 сержантом поліції ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол серії ГР № 034552, в якому зазначено, що ОСОБА_1 29 липня 2018 року о 17-10 год. біля будинку № 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка на автомобілі НОМЕР_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без ліцензії, чим порушив норми чинного законодавства, тобтовчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1під час розгляду справи винним себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не визнав, в судовому засіданні пояснив, що він на підставі договору про надання транспортних послуг з пасажирських перевезень на таксі, укладеного 27 червня 2018 року між ним та ОСОБА_3, працював таксистом з 01 липня 2018 року по 31 липня 2018 року.

Суд, вислухавши особу відносно, якої складено протокол, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 164 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є визначення складу правопорушення.

Суб'єктом правопорушення за вищевказаною нормою можуть бути фізичні і юридичні особи, які є субєктами господарської діяльності і здійснюють її з порушенням встановлених норм.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, характеризується дією і виражається: в провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання; в провадженні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування; в провадженні господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В Законі України «Про ліцензування видів господарської діяльності» зазначено, що ліцензія - це запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у субєкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Отже, з аналізу зазначеного Закону вбачається, що видача ліцензії на провадження визначеного виду господарської діяльності передбачена тільки субєктам господарювання.

Відповідно до договору про надання транспортних послуг з пасажирських перевезень на таксі, укладеного 27 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_1 зобовязується з 01 липня 2018 року по 31 липня 2018 року надавати послуги водія з пасажирських перевезень на таксі, з використанням ліцензійної картки серії АА № 829559 до ліцензії серії АГ № 502112, виданої ОСОБА_3 Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України. Транспортні послуги надаються ОСОБА_1 автомобілем марки DAEWOO модель LANOS д/н НОМЕР_2, рік випуску 2007, обєм двигуна 1498 куб. см.

Згідно ліцензійної картки серії АА № 829559 до ліцензії серії АГ № 502112, строк дії ліцензії: 03.11.2010 необмежений, ОСОБА_3 дозволений вид робіт згідно з ліцензією внутрішні перевезення пасажирів на таксі, транспортний засіб DAEWOO модель LANOS д/н НОМЕР_2, рік випуску 2007. Строк дії ліцензійної картки: 05 квітня 2013 рік необмежений. Ліцензійна картка видана Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складу адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, звертаючи увагу на те, що ОСОБА_1 29 липня 2018 року надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі на підставі договору про надання транспортних послуг з пасажирських перевезень на таксі, укладеного з ФОП ОСОБА_3, який має ліцензією на внутрішні перевезення пасажирів на таксі, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні дані з доказами щодо складу правопорушення, що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

В зв'язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст.9, 164, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін