ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/285/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

12 грудня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 19.07.18р. о 13-30 год. ОСОБА_3 у м. Харкові по вул. Клочківській, 98, керував автомобілем Камаз 5511, д.н.з. НОМЕР_1, який не пройшов обов»язковий технічний контроль, правопорушення вчинене повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 31.3б ПДР України.

В суді першої інстанції ОСОБА_3 свою вину визнав частково. Не заперечуючи факт керування ТЗ без технічного контролю, вказував на безпідставність зупинки працівниками поліції.

Не погодившись з рішенням районного суду,ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуДзержинського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року, провадження у справі закрити у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що під час зупинки співробітниками поліції вимог ПДР України не порушував. Так, перед виїздом з м. Харкова автомобіль Камаз 5511 пройшов повний технічний огляд та був технічно справний. Після безпідставної зупинки поліцейськими та перевірки ТЗ, інспектори повідомили водія про відсутність проходження технічного контролю та одразу почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Вказує, що в його діях була відсутні вина (умисел чи необережність) як обов»язкова складова для притягнення особи до відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП. Також, щодо повторності кваліфікації дій ОСОБА_3 апелянт вказує, що про існування постанови про притягнення протягом року до відповідальності за ст. 121 КУпАП чоловік дізнався лише під час розгляду адміністративного матеріалу 19.10.18р. з вказаною постановою автор апеляційної скарги категорично не згоден та має намір її оскаржити. Крім того, на момент розгляду справи районним судом пройшов строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Вказував, що техогляд пройшов заздалегідь, однак, зважаючи на відсутність необхідних бланків, стояв у черзі на його оформлення. Протокол огляду ТЗ отримав наступного дня після вище описаних подій - 20.07.18р.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, як керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, вчинене повторно протягом року.

Так, факт правопорушення п. 31.3Б ПДР України і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 401313 від 19.07.18р. (а.с. 1), копією постанови серії ВР № 099858 від 12.05.18р. (а.с. 3, 4) та частково поясненнями самого правопорушника, наданим в суді.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Необізнаність ОСОБА_2 про існування постанови про притягнення протягом року до відповідальності за ст. 121 КУпАП, як на те вказує апелянт, не свідчить про відсутність у його діях порушення п. 31.3Б ПДР України та складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент винесення оскаржуваного рішення пройшов строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, є безпідставними. Так, як вбачається з матеріалів справи, правопорушення мало місце 19.07.18р. (а.с. 1), рішення постановлено 19.10.18р. (а.с. 13-14) Таким чином, адміністративне стягнення накладене у межах встановлено строку.

В той же час, згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом'якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

За умов, що порушення Правил дорожнього руху, яке допущене ОСОБА_2 хоча формально і містить ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП України, однак, виходячи з його фактичних обставин, а саме з урахуванням того, що ОСОБА_3 незабаром після події (20.07.18р.), що мала місце 19.07.2018 р., успішно пройшов технічний огляд (протокол перевірки технічного стану ТЗ № 00177-04386-18, а.с. 21), враховуючи суворість стягнення в порівнянні з фактично вчиненим порушенням, а також, що за своїм характером та наслідками правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, а тому є малозначним, що дає підстави звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, у відповідності до ст. 22 КУпАП, з закриттям провадження по справі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці,- скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі закрити, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева