АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/6038/17Суддя 1 інстанції Сарат Н. О.
Номер провадження 33/774/43/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 грудня місяця 26 дня, не працюючого, який мешкає за адресою: вул. Домнобудівників, буд. 6, кр.1, кв. 709, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.,

за участю: ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин. Так, 19 грудня 2017 року о 00:25 год. по вул. Мальовнича, буд. 48 в м. Кривому Розі, ОСОБА_2 керував транспортним засобом "ВАЗ 2101", номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком № 2887 від 19.12.2017 року Комунального закладу "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР", чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, так як вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, у звязку з неповним зясуванням обставин справи. Судом не були зясовані обставини, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення. На думку ОСОБА_2 в постанові не наведено обставин, що мають значення для справи, а саме не доведено факт керування ним будь-яким механічним транспортним засобом під час направлення його для проходження медичного огляду на стан спяніння.

Тому ОСОБА_2 зазначає, що огляд на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог законодавства, він не є субєктом правопорушення, отже в його діях нема складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 вимоги і доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі й наполягали на їх задоволенні.

Вислухавши учасника судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині того, що судом не було зясовано всіх обставин вчиненого правопорушення, не заслуговують на увагу.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 076884 від 19.12.2017 року (а.с.1);

- висновком № 2887 від 19.12.2017 року (а.с.2), відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації;

- записом з боді-камер працівників патрульної поліції АЕ 00160, АЕ 00142 (а.с.5);

- поясненнями ОСОБА_2, наданими під час судового засідання (а.с.8).

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 076884 від 19.12.2017 року, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Тому суд першої інстанції, належним чином мотивувавши свої висновки, правильно встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, підлягають зясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім цього, посилання ОСОБА_2 про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він особисто керував автомобілем та працівники поліції не бачили його за кермом під час руху транспортного засобу і не зупиняли його, не є слушними. Оскільки із запису боді-камери чітко видно, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом "ВАЗ 2101", номерний знак НОМЕР_1. Коли працівники поліції підійшли до автомобіля, саме ОСОБА_2 сидів на місці водія і збоку біля нього був пасажир, на прохання інспектора поліції надав документи і не заперечував, що керував транспортним засобом. Потім на запитання інспектора поліції чи вживав він спиртні напої, водій ОСОБА_2 пояснив, що посварився з дружиною, пішов з дому та з товаришем трохи випив. Крім цього, просив працівників поліції пробачити його та не складати протокол про адміністративне правопорушення. Такі ж пояснення ОСОБА_2 надав в суді першої інстанції, тому немає підстав вважати, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом.

Даючи оцінку доказам, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього уповноваженою особою поліції.

Отже, дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами встановлено та підтверджено, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Зазначені висновки узгоджуються з постановою суду першої інстанції щодо підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги щодо не встановлення фактичних обставин справи не заслуговують на увагу.

При розгляді справи в апеляційному суді встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи не було допущено порушень вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суд встановив і правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП та призначив покарання в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, та обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1