АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/644/18 Головуючий у першій інстанції - Диба О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю захисника ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно з постановою судді 19 жовтня 2017 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_4 в м. Києві по вул. Тимошенка, 16, керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, при виїзді з прилеглої території будинку не надав перевагу в русі автомобілю «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та скоїв зіткнення з ним. В результаті зіткнення вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Водій ОСОБА_4 порушив п.п. 2.3Б, 10.2 ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року, а провадження закрити, в зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх апеляційних вимог апелянт пояснює, що 19 жовтня 2017 року о 09 год. 50 хв. він керував автомобілем НОМЕР_3. Виїжджав з прилеглої території буд. 16 по вул. М.Тимошенко, у крайній правій смузі, ліворуч від нього в крайній правій смузі стояв маршрутний автобус Богдан, який здійснював висадку/посадку пасажирів, та який обмежував оглядовість. Тому, він був дуже обережний та чекав безпечного моменту, щоб виконати маневр та виїхати з двору. Він пропустив три автомобіля та почав помалу виїжджати у крайню праву смугу. В цю мить із-за автобуса Богдан в крайній лівій смузі виїхав автомобіль НОМЕР_4 з увімкненим правим поворотом, тобто водій мав наміри змінити свій напрямок руху та перестроїтися в крайню праву смугу на якої вже знаходився він, передньою частиною свого автомобіля.

Також, апелянт вважає, що водій автомобіля НОМЕР_4 не вжив всіх необхідних заходів, щоб уникнути даної ДТП, а саме навіть не намагався зменшити швидкість або зупинитись (відсутній гальмівний шлях).

Крім того, на думку апелянта, водій ОСОБА_3 під час перестроювання вправо не пересвідчилась, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, а також при здійсненні зміни руху по смузі була зобов'язана уступити дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку, чим порушила п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Окрім цього, ОСОБА_4 зазначає, що судом першої інстанції йому було відмовлено у призначені авто-технічної експертизи, не було викликано іншого учасника ДТП ОСОБА_3, не долучено до матеріалів справи відеозапис самого ДТП та фотокартки наслідків ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілу, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді, про винність ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, Передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу поро адміністративне правопорушення та схеми ДТП, поясненнями самого ОСОБА_4 та водія автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3, відеозаписом ДТП з камер відеоспостереження.

Наведеними доказами підтверджується, що автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, при виїзді з прилеглої території будинку не пропустив автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по вул. Тимошенка, внаслідок чого сталося зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ДТП сталася з вини водія автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про порушення водієм ОСОБА_3 вимог ПДР України, а порушення водієм автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3Б, 10.2 ПДР України перебуває у причинно-наслідковому зв'язку з наслідками ДТП.

Посилання апелянта на те, що водій ОСОБА_3 під час перестроювання вправо зобов'язана була пересвідчитись, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, а також при здійсненні зміни руху по смузі була зобов'язана уступити дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_4, який рухався у попутному напрямку, є безпідставним, оскільки з відеозапису з камер спостереження убачається, що автомобіль «Тойота» виїжджав з прилеглої території на головну вулицю, по якій рухався автомобіль «Фольксваген».

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими.

Частково слушними є доводи апеляції про неповноту та неправильність судового розгляду справи в суді першої інстанції.

Так, апелянт вказує на те, що суддя відмовив йому у призначені авто-технічної експертизи, не було викликано іншого учасника ДТП ОСОБА_3, не долучено до матеріалів справи відеозапис самого ДТП та фотокартки наслідків ДТП.

При цьому матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_4 в судовому засіданні суду першої інстанції заявляв клопотання про призначення експертиз та виклик іншого учасника ДТП.

В матеріалах справи є заява ОСОБА_4 про долучення відео та фотоматеріалів (а.с. 8), проте відсутні дані про результати розгляду цієї заяви суддею районного суду.

Відсутність даних про розгляд заяви особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, про приєднання доказів, а також відсутність самих доказів на момент винесення постанови суддею районного суду свідчить про неповноту судового розгляду, проте вказані відео та фотоматеріали були приєднані до апеляції ОСОБА_4 Тобто неповнота судового розгляду була усунута в судовому засіданні апеляційної інстанції.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська