Провадження № 33/824/1381/2018 Суддя в 2-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, провадження у справі щодо якої закрите ОСОБА_2, прокурора Панафеди Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора Генеральної прокуратури України на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого старшим оперативним працівником НАБУ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1726 КУпАП - закрите у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді старшого оперативного працівника Національного антикорупційного бюро України та являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, згідно з абз. 15, ч.1 ст. 45 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», примітки до ст. 1726 КУпАП, 05 квітня 2018 року, несвоєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП, суд першої інстанції послався на те, що у діях ОСОБА_2 відсутня суб'єктивна ознака правопорушення. В обґрунтування мотивів прийнятого рішення, суддя місцевого суду вказав на те, що ОСОБА_2 21.03.2018 були вчинені усі дії, направлені на подачу декларації, однак зберіг її у виді чернетки без фактичної подачі.

В апеляційній скарзі прокурор просив постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП із накладенням стягнення у межах санкції цієї статті. В обґрунтування доводів поданої скарги зазначив, що висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на вимогах закону. Зазначив, що відповідно до Реєстру декларацій, ОСОБА_2 щорічну декларацію за 2017 рік подав 05.04.2018 о 15 годині 42 хвилини, що свідчить про наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП. Вважав необґрунтованими висновки судді місцевого суду щодо відсутності у діях ОСОБА_2 суб'єктивної сторони правопорушення, оскільки останній не вперше подавав щорічну декларацію та володів специфікою та особливостями заповнення та подання декларації.

Вислухавши пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

ОСОБА_2, який доводи апеляційної скарги прокурора вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді місцевого суду без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Вирішуючи питання про прийнятність апеляційної скарги прокурора суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП. За змістом цих норм закону прокурор має право оскаржити постанову у справах про адміністративне правопорушення при накладенні стягнень, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Поряд із цим судом враховується те, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП. Відповідно до Глави 13-А КУпАП адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1726 КУпАП відноситься до адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією. Частиною першою ст. 250 КУпАП визначені права прокурора при розгляді справ про адміністративні правопорушення. Цією нормою закону прокурору надане право оскаржувати постанову у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином існує неузгодженість положень ч.1 ст.250 та ч.2 ст.294 КУпАП в частині права прокурора на апеляційне оскарження. При вирішенні цієї неузгодженості суд вважає за необхідне виходити із процесуального статусу прокурора у справах про адміністративні корупційні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 250 КУпАП участь прокурора у розгляді справ про корупційні адміністративні правопорушення є обов'язковою. Аналіз цієї норми закону у поєднанні із положеннями ч.1 ст. 250 КУпАП, якою визначені права прокурора при розгляді справ про адміністративні корупційні правопорушення дає підстави стверджувати те, що прокурор при розгляді справ даної категорії користується правами сторони. Частиною першою ст. 129 Конституції України визначені основні засади судочинства. Відповідно до цієї норми закону основними засадами судочинства, серед інших, є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (п.1), змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (п.3), забезпечення права на апеляційний перегляд справи (п.8). Аналіз цих правових норм у їх поєднанні та взаємозв'язку, дає підстави стверджувати те, що прокурор, як сторона судового процесу, має такий же об'єм прав, як і інша сторона в тому числі і щодо надання доказів, доведення своєї правової позиці в тому числі і у суді апеляційної інстанції. Це указує на те, що прокурор має право на подачу апеляційної скарги у справі про адміністративні корупційні правопорушення. У зв'язку із викладеним суд вважає за необхідне допустити апеляційну скаргу прокурора до розгляду і розглянути її по суті.

Щодо доводів прокурора в частині помилковості висновків судді місцевого суду в частині відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, Апеляційний суд вважає їх такими, які не ґрунтуються на матеріалах справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією від 15.08.2018 № 44-03/119/18, ОСОБА_2 у вину було постановлено порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», яке проявилося у несвоєчасному без поважних причин поданні щорічної декларації за 2017 рік, що є адміністративним правопорушенням передбаченим ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Суддя місцевого суду, перевіривши зібрані матеріали прийшов до вірного висновку про відсутність вини ОСОБА_2 в порушенні вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Відповідно до положень ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані щорічно до першого квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. При цьому, занесвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідальність настає за ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із роздруківки сесії користувача ОСОБА_2 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, останній 21.03.2018 у період часу із 14:00 до 15:00 заповнив щорічну декларацію, натиснувши кнопку «Подати документ» та вийшов із акаунту.

Окрім цього, апеляційним судом звертається увага і на те, що ОСОБА_2 усвідомлюючи факт подання щорічної декларації 21.03.2018, доповів своєму безпосередньому керівнику про успішність її подачі.

Наведене, свідчить про вчинення ОСОБА_2 усіх дій, направлених на подачу декларації у встановленому законом порядку, однак із причин не володіння останнім у повній мірі особливостями користування Реєстру та комп'ютерною технікою, декларацію вчасно подано не було.

Із урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає відсутньою у діях ОСОБА_2 суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Таким чином суд приходить до висновку, що наведені прокурором доводи не спростовують висновків судді Солом'янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП та не можуть бути підставами для скасування цієї постанови, у зв'язку із чим суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк