Справа № 404/8499/18
Номер провадження 3/404/2902/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, українця, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18.11.2018 року о 11-00 год., ОСОБА_1 вчинив сварку з дружиною за місцем мешкання, в ході якого він здійснював психологічне насилля в сімї, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину категорично заперечив та вказав, що дійсно 18.11.2018 року біля 11-00 год. мала місце сварка, проте це була звичайна сімейна сварка, психологічного тиску він ні на кого не чинив, фізичного насилля не здійснював. Крім того, пояснив, що ініціатором сварки була дружина.

Про те, що дружина написала в заяві, що він нібито її вдарив дізнався в судовому засіданні, оскільки працівники поліції відбирали заяву та пояснення у його дружини без його присутності. Працівники поліції, коли приїхали на виклик вели себе нахабно, відразу запропонували дружині розлучитися з ним, ображали його гідність, як чоловіка. Взагалі, все написане в заяві та поясненнях дружини є ініціативою самих працівників поліції.

Крім того, показав, що коли через декілька днів вони прийшли з дружиною, щоб забрати заяву написану нею, дільничний їм відмовив, вказавши, що вже сформовані матеріали.

Щодо застосування фізичного насилля, вказав, що це наклеп, його виховання, взагалі, йому не дозволяє підняти на жінку руку.

ОСОБА_1 також повідомив, що ОСОБА_2 - заявниця по даній справі, не змогла зявитись, оскільки перебуває вдома з 10-місячною дитиною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною його вину у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї. З наведеного убачається, що обєктивна сторона правопорушення передбачає наявність обовязкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім'ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім'ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Так, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18.11.2018 року о 11-00 год., ОСОБА_1 вчинив сварку з дружиною за місцем мешкання, в ході якого він здійснював психологічне насилля в сімї.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівник поліції не розкрив суті адміністративного правопорушення, не вказав, в чому саме полягало здійснення психологічного насилля в сімї, не описав наслідки, які настали від поведінки та дій ОСОБА_1

Крім того, до матеріалів справи долучені два пояснення, одне заявниці, а друге ОСОБА_1, відібрані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, які є суперечливими між собою, відтак суд позбавлений можливості надати перевагу одних доказів над іншими, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що сварка була обоюдна, спровокована, тілесні ушкодження лікарем не фіксувались.

За таких підстав, надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навм исного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров'ю.

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити його від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3