АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/190/18 Номер провадження 33/786/454/18Головуючий у 1-й інстанції Новак Д. І. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А. за участі:

секретаря судового засідання - Гавриленко Л.М.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого єгерем у ДРГО "Товариство мисливців Диканщини"

на постанову Диканського районного суду Полтавської області від 12.03.2018 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, на підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення та закрито провадження по справі.

Як зазначено в постанові, 22 лютого 2018 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_2, перебуваючи біля Солохівського промислового майданчика Мринського ВУПЗГ Філії "УМГ "Київтрансгаз" по вул. Молодіжній, 99 в с. Водяна Балка Диканського району Полтавської області, здійснив постріл по собаці білої масті з належної йому мисливської гладкоствольної рушниці "ТОЗ БМ" № НОМЕР_1, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 174 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а не на підставі ст.22 КУпАП. Стверджує, що викладені в мотивувальній частині постанови судді висновки про те, що ОСОБА_2 в чинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.174 КУпАП є помилковими.

Вказує, що в його діях відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП, оскільки він працює єгерем та відповідно до ЗУ «Про мисливське господарство та полювання» здійснював відстріл бродячих собак під час об'їзду мисливських угідь. Даному факту не було надано належну оцінку судом першої інстанції.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевим судом не дотримано вищевказаних вимог Закону.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що висновки суду не узгоджуються з матеріалами справи, на які суд послався, як на докази вини ОСОБА_2

Стаття ст.174 КУпАП передбачає відповідальність за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП підтверджується його власними поясненнями щодо відстрілу ним, як єгерем, бродячих собак, а також протоколом про адміністративне правопорушення, заявою про подію, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, фотографіями з місця події.

Проте, такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону виходячи, в тому числі, зі змісту ст.251 КУпАП.

Так, згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_2 пояснював суду, що в силу своїх службових обов'язків зобов'язаний проводити відстріл бродячих собак. Проте, суд формально віднісся до розгляду справи та не перевірив його твердження.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що як на докази вини в інкримінованому ОСОБА_2 правопорушенні, суд послався на письмові пояснення осіб, які не були ним безпосередньо допитані в суді. Заява про подію, на яку послався суд та невідомо ким, де та коли зроблені фотографії без жодних пояснювальних написів не містять фактичних даних, за допомогою яких можна встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Оскільки вище наведені письмові матеріали не відповідають критеріям, визначеним ст.251 КУпАП вважаю, що суддя помилково послався на них, як на докази вини особи.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП оскільки в ньому фактично не викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП, а тому він також не може бути доказом вини апелянта.

Таким чином, під час апеляційного перегляду встановлено, що викладені в мотивувальній частині судового рішення висновки про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП не підтверджується дослідженими судом доказами, відтак є неправильними.

За таких обставин доводи апелянта щодо незаконності постанови є слушними.

Водночас, обґрунтованими є доводи апелянта щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» добування вовків, лисиць, єнотовидних собак, бродячих собак і котів, сірих ворон належить до службових обов'язків працівників, уповноважених здійснювати охорону мисливських угідь, і здійснюється без спеціального на це дозволу протягом року.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_2 пояснив, що 12.03.2018 року він діяв в межах своїх службових повноважень, відповідно до вимог ч.4 ст.33 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та Посадової інструкції єгеря та відстрілював бродячих собак у зв'язку з ускладненням епізоотичної ситуації.

Аналогічні пояснення під час апеляційного перегляду надав Голова ради ДРГО «Товариство мисливців Диканщини» ОСОБА_6

Як вбачається з наданих апелянтом та досліджених під час апеляційного перегляду документів, зокрема, з Посадової інструкції єгеря затвердженої Головою ради ДРГО «ТМД» ОСОБА_6 10.01.2015 року - єгер, в тому числі, зобов'язаний забезпечувати виконання біотехнічних заходів та здійснювати протягом року добування бродячих собак.

Відповідно змісту дослідженого листа Диканського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 01-27/18-05/70 від 27.02.2018 року, у зв'язку з ускладненням епізоотичної ситуації щодо трихінельозу та з метою недопущення даного захворювання серед тварин на території Диканського району зобов'язано ДРГО "Товариство мисливців Диканщини" проводити своєчасні заходи по відстрілу лисиці червоної з доведенням до нормативної їх чисельності та інших диких м'ясоїдних, бродячих собак, котів.

Згідно письмового роз'яснення директора Державне підприємство «Диканське досвідне лісомисливське господарство» ОСОБА_7 від 10.04.2018 року , чинним законодавством не встановлена відстань від будівель населеного пункту на якій дозволено єгерю мисливського господарства проводити відстріл бродячих собак під час виконання службових обов'язків.

Піддавши системному аналізу вище наведені документи та нормативні акти, вважаю слушними доводи апелянта про те, що він в діяв в межах своїх повноважень, а тому висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП є помилковими.

Таким чином, переглянувши справу в межах поданої апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Диканського районного суду Полтавської області від 12.03.2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП.

Постанова апеляційного набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.А.ГОНТАР