ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/927/18
Провадження №3/477/517/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М.,

з участю: секретаря судових засідань Єрьоміної Н.В.,

прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України Брагара Д.В.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Махмутова О.А.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворонок Кіровоградської області, громадянина України, безробітного, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх та двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27 квітня 2018 року №90, майор ОСОБА_1 в період часу з 15 жовтня 2010 року по 31 березня 2018 року займав посаду начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 та відповідно до посадової інструкції був наділений адміністративним функціями. ОСОБА_1 , як військова посадова особа старшого офіцерського складу, згідно статті 1, підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» під час проходження служби на посаді начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 є суб`єктом декларування на якого поширюється дія зазначеного Закону. Зібраними доказами вдалось встановити, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 02 квітня 2018 року та 25 квітня 2018 року відповідно.

Проведеним опитуванням начальника відділення персоналу та стройового відділу заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 та начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 було встановлено, що ОСОБА_1 в період декларування з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2018 року не перебував на довгостроковому лікуванні, довгостроковому відрядженні, не виконував завдань у зоні проведення АТО або тимчасово окупованих територіях. Витягом від 24 квітня 2018 року було встановлено, що ОСОБА_1 отримав електронний цифровий підпис, що застосовується для входу до персонального електронного кабінету в Реєстрі декларацій, в АЦСК ПАТ КБ «Приватбанк» 30 березня 2018 року. Опитавши ОСОБА_1 , останній пояснив, що подав несвоєчасно декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням через заклопотанність на службі. При запитанні про причини несвоєчасного подання щорічної декларації, ОСОБА_1 пояснив, що вважав достатнім подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням і йому ніхто не повідомляв у військовій частині про таке зобов`язання. Тільки коли йому зателефонували з Національної поліції та попередили про можливе порушення відносно нього кримінального провадження за частиною 1 статті 366-1 КК України за фактом умисного неподання такої декларації, тоді він відреагував та подав необхідну декларацію 25 квітня 2018 року.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Суду пояснив, що не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП та не бажав порушувати закон. Вважав, що необхідно подавати лише одну декларацію після звільнення, оскільки про таке йому повідомив працівник кадрової служби військової частини НОМЕР_2 . Станом на день звільнення грошове забезпечення йому повністю не виплачено. В письмових поясненнях просив справу закрити за малозначністю та врахувати його сімейний стан , соціальний статус та перебування на утриманні чотирьох дітей.

Захисник Махмутов О.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію, захисник Махмутов О.А підтвердив обставини, викладені ним в клопотанні щодо закриття провадження у справі від 16 травня 2018 року та пояснив наступне.

ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, та не бажав порушувати закон про що свідчить своєчасне отримання ним електронного цифрового підпису та подання декларації 02 квітня 2018 року. Внаслідок необізнаності ОСОБА_1 вважав, що подання декларації перед звільненням є достатнім фактом, йому ніхто не повідомляв про необхідність подання одразу двох декларацій.

Долучені до матеріалів справи докази є недопустимими, оскільки перевірка своєчасності подання декларації здійснена не уповноваженим суб`єктом, а саме не Національне агентство з питань запобігання корупції (далі Національне агентство), як це передбачено приписами пункту 8 частини 1 статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» та підпункту 1 пункту 1 розділу ІІ «Порядок проведення контролю декларацій». Посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку, вправі скласти протокол про адміністративне правопорушення, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із Національного агентства, як спеціального уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів. В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки вправі здійснювати тільки Національне агентство.

Прокурор вважав повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП та просив ОСОБА_1 визнати винним та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті у вигляді штрафу. Пояснив, що докази у справі зібрані в точній відповідності до законодавства, будь-які поважні причини невчасного подання декларації відсутні.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, позицію захисника та висновок прокурора, приходжу до наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27 квітня 2018 року №90, ОСОБА_1 , займаючи посаду начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 з 15 жовтня 2010 року по 31 березня 2018 року, будучи військовою посадовою особою старшого офіцерського складу, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 02 квітня 2018 року та 25 квітня 2018 року відповідно, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП (а.с.1-7).

У відповідності до статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Згідно підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 15 жовтня 2010 року по 31 березня 2018 року мав військове звання майора та займав штатну посаду начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 , згідно наказу КПС ЗСУ від 15 жовтня 2010 року №545 (а.с.16-17).

За функціональними обов`язками, затвердженими наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 21 липня 2015 року №227 ОСОБА_1 був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками (а.с.20).

Таким чином, особа, що притягається до адміністративної відповідальності є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 , як особа, зазначена у пункті 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Зі списку військових посадових осіб, державних службовців, а також осіб звільнених з військової служби або роботи у 2017 році, які зобов`язані подати до 01 квітня 2018 року щорічні декларації за 2017 рік […], затвердженого 20 лютого 2018 року командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_5 вбачається, що майор ОСОБА_1 під підпис (без зазначення дати ознайомлення) був повідомлений про необхідність подачі щорічної декларації за 2017 рік (а.с.23).

Згідно Витягу від 24 квітня 2018 року щодо посиленого сертифіката відкритого ключа АЦСК ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 отримав електронний цифровий підпис, що застосовується для входу до персонального електронного кабінету в Реєстрі декларацій 30 березня 2018 року (а.с.19).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 31 березня 2018 року №75 майора ОСОБА_1 , начальника автомобільної служби технічної частини управління військової частини НОМЕР_2 , звільненого наказом Командувача Повітряних Сил ЗСУ від 10 лютого 2018 року №64 з військової служби у запас, визнано таким, що справи і посаду здав (а.с.13-14).

За диспозицією частини 1 статті 172-6 КУпАП, яка за своїм змістом є бланкетною, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З об`єктивної сторони склад вказаного адміністративного правопорушення, виражається в активній формі прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, яка є предметом правопорушення, що подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 176-2 КУпАП є правопорушенням пов`язаним з корупцією.

Системний аналіз норм Закону України «Про запобігання корупції» в частині визначення термінів «корупція» та «корупційне правопорушення» дає підстави вважати, що вчинення корупційних правопорушень через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За приписами статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання таких наслідків.

Згідно статті 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається з пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, він не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП та не бажав порушувати закон. Вважав, що необхідно подавати лише одну декларацію після звільнення, оскільки про таке йому повідомив працівник кадрової служби військової частини НОМЕР_2 . Станом на день звільнення грошове забезпечення йому повністю не виплачено, що унеможливило визначити нарахований та одержаний ним дохід станом на день звільнення. На території військової частини відсутня Інтернет-мережа та на території частини заборонено мати персональні комп`ютери, за місцем проживання він не мав можливості входу на веб-ресурс Національного агентства, оскільки персональний ноутбук перебував у ремонті.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 подано в 2018 році дві декларації декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв`язку з припиненням діяльності (02 квітня 2018 року), та щорічну декларацію за 2017 рік (25 квітня 2018 року).

В період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2018 року ОСОБА_1 з 10 січня по 19 січня 2018 року проходив військово-лікарську комісію; з 23 січня 2018 року по 26 січня 2018 року, з 05 лютого 2018 року по 08 лютого 2018 року, з 20 лютого 2018 року по 22 лютого 2018 року, з 28 лютого 2018 року по 03 березня 2018 року перебував у відрядженні на території України; з 21 березня 2018 року по 23 березня 2018 року був звільнений від службових обов`язків у зв`язку з хворобою (а.с.22).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що грошові кошти у вигляді грошового забезпечення військовослужбовців від військової частини НОМЕР_2 надходили протягом квітня місця 2018 року (а.с.51-52).

Згідно частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», в зв`язку з припиненням діяльності ОСОБА_1 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В зазначеній нормі закону термін подання такої декларації не визначено взагалі, що унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Вказані обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Докази, які спростовують відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, матеріали справи не місять.

Разом з цим, судом встановлено наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Шиловим В.Ю.

Згідно довідки Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 02 травня 2018 року №2294/39/113/04-2018 старший лейтенант поліції ОСОБА_6 наділений правом, в тому числі, складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства (а.с.31).

Складанню протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 передувало звернення військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України від 24 квітня 2018 року №7-2/1721 вих-18 до Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, яким скеровано матеріали щодо ОСОБА_1 для опрацювання та, за наявності підстав, складання адміністративних корупційних протоколів (а.с.8).

Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України є органом державної влади та у відповідності до статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначений обов`язок поширюється й на посадових осіб таких органів.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

До повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (пункт 8 частини 1 статті 11 Закону України «Про запобігання корупції»).

Згідно частини 2 статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Листом від 02 квітня 2018 року №463 тво командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 повідомив Національне агентство про неподання станом на 01 квітня 2018 року декларації військовими посадовими особами, в тому числі ОСОБА_1 (а.с.10-11).

Згідно частини 3 статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Крім цього, згідно з пунктами 12, 12-1 частини 1 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно пунктів 2 5 Розділу II Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 лютого 2017 року №56 (далі Порядок), Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій.

У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування.

У випадку встановлення факту неподання декларації Національне агентство письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації.

За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Зі змісту Розділу І Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07 листопада 2015 року №81, покладення на Департамент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки декларацій.

Посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно до пункту 4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації або несвоєчасності подання декларації, після отримання письмового повідомлення із Національного агентства, як спеціального уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, уповноважені здійснювати виключно працівники Національного агентства, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Аналізуючи зазначені норми Закону України «Про запобігання корупції», Порядку та Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07 листопада 2015 року №81, з урахуванням обставин справи та зібраних матеріалів, приходжу до висновку, що Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не мало права складати протокол відносно ОСОБА_1 та проводити досудову перевірку.

Матеріали справи не містять жодних даних щодо проведення Національним агентством будь-якої перевірки стосовно ОСОБА_1 , також не містять й інших доказів, що свідчать про виконання вимог статті 49 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частина 2 статті 7 КУпАП).

Таким чином приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП України.

Внаслідок зазначеного, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ С.М.ГЛУБОЧЕНКО