АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/2926/18 Суддя 1 інстанції: Макаров В.О.
Провадження: 33/790/789/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

22 серпня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 27.05.18р. о 10 год. 35 хв. в районі перехрестя вул. Кібальчича та вул. Північно - Кавказька в м. Харкові керував транспортним засобом ДЕУ Ланос, д.н.з.НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп»яніння. Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуЖовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року та направити справу на новий розгляд. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2, який не був повідомлений про час та місце її розгляду. Складення протоколу співробітниками поліції було обумовлене упередженим ставленням до водія, так як наприкінці квітня поточного року ОСОБА_2 був зупинений іншим екіпажем поліції через те, що не був пристебнутий пасками безпеки. Після того, як чоловік погодився на складення протоколу за порушення ПДР, поліцейські чомусь вирішили перевірити останнього на стан сп»яніння. Обурившись поведінкою інспекторів та не маючи двох годин вільного часу, ОСОБА_2 відмовився від їх пропозиції. Згодом, під час зупинки водія поліцією 04.05.18р., останні, побачивши тимчасове посвідчення, зв»язались у телефонному режимі зі своїми колегами, які у квітні вилучили у чоловіка права, після чого одразу стали наполягати на проходженні огляду на стан наркотичного сп»яніння. Від проходження такого огляду ОСОБА_2 відмовився, оскільки був зупинений без будь - яких на те підстав, а розмова з іншим екіпажем та вимога їхати 20 км по місту при значній завантаженості доріг обурили водія. В подальшому, 27.05.18р. цей же екіпаж поліції знову зупинив його та почав наполягати на проходженні відповідного огляду. як зазначає апелянт, в усіх складених щодо нього протоколах вказані ознаки наркотичного сп»яніння (порушення координації, мови, зіниці очей не реагують на світло), у ОСОБА_2 були відсутні, що чітко вбачається і на відеозаписах. Як вказує заявник, задля доведення безпідставності підозр поліції, він мав намір заявити клопотання щодо виклику свідків та інспекторів поліції, однак, був позбавлений такої можливості через розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, копію оскаржуваного рішення отримав лише 09 - 19 липня 2018 р., так як перебував за межами м. Харкова. Лист суду з копією постанови отримала мати ОСОБА_2 07 - 08 липня 2018 р., яка не могла повідомити сина раніше.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 26, 27), причини неявки суду невідомі.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп*яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 194391 від 27.05.18р. (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5, 6), рапортом інспектора роти №6 батальйону №4 АПП в Харківській області лейтенанта поліції Пісклової Н.В. від 27.05.18р. (а.с. 9).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп*яніння.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання ОСОБА_2 на упереджене ставлення співробітників поліції не знайшли свого підтвердження зібраними матеріалами та не звільняють його від виконання п 2.5 ПДРУ, в той час як факт відмови від проходження огляду на стан сп»яніння не заперечує і сам апелянт.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 повідомлявся районним судом шляхом направлення останньому СМС - повідомлення (а.с. 12) та судової повістки (а.с. 13), у зв»язку із чим посилання апелянта на відсутність належного сповіщення про час та місце слухання справи є безпідставними.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіЖовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева