Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/245/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Драний В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 липня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює в сервісі «Канон», проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що він 04 травня 2018 року о 21 год. 45 хв. по вул. Н. П'яхитатській, 24 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 11027» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Медичний огляд на стан сп'яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_3 підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 051322 від 04.05.2018 року; результатом тестування на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.05.2018 року: письмовими поясненнями ОСОБА_3; відео фіксацією правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 липня 2018 року.

В обґрунтування вимог посилається на те, що судом першої інстанції розглянуто справу за його відсутності, чим порушено право на захист, зокрема він був позбавлений можливості надати пояснення, подати докази, що доводять його невинуватість та які б могли вплинути на результат розгляду справи.

Зазначає, що у судові засідання призначені судом він не з'являвся з поважних причин, а саме у зв'язку із службовим відрядженням, та перебуванням на лікарняному. За таких обставин постанова суду винесена з порушеннями вимог ст. 286 КУпАП, що є підставою для скасування постанови.

Про час, дату та місце розгляду справи ОСОБА_3 повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі, за таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності скаржника.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги в межах апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи і, врахувавши досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_3 в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, 04 травня 2018 року о 21 год. 45 хв. по вул. Н. П'яхитатській, 24 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 11027» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Викладений в постанові суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 051322 від 04.05.2018 року; результатом тестування на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.05.2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3; відео-фіксацією правопорушення (а.с. 1, 4, 5).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 відносно того, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим порушив право на захист є безпідставними, суд сприймає їх як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції вживав дієві заходи, щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи.

Зокрема, повідомлення здійснювалися засобами поштового зв'язку, на адресу, яка зазначена самим правопорушником у поясненні долученому до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.5).

У судові засідання, призначені на 01.06.2018 р., 02.07.2018 р., 16.07.2018 р. ОСОБА_3 не з'являвся, надавав суду клопотання про перенесення розгляду справи, тобто був обізнаний про час та місце слухання справи.

При цьому, у судове засідання, призначене на 16.07.2018 року ОСОБА_3 надав заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням на лікарняному, долучив довідку з Первозванівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КЛЗ «ЦПМСД» Кіровоградського району, відповідно до якої ОСОБА_3 з 12.07.2018 року знаходиться на лікарняному листу по загальному захворюванню.

Разом з цим, ОСОБА_3 не надано суду доказів перебування на лікарняному станом на 16.07.2018 року, або інших поважних причин на підтвердження неможливості з'явитися до суду для участі у розгляді справи.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3 був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, був обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що справа стосовно нього перебуває у провадженні суду, при цьому не вжив заходів для явки до суду. Місцевий суд прийшов до правильного висновку, про умисне ухилення правопорушника від явки до суду та можливість розгляду справи за його відсутності.

Окрім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

До того ж, ОСОБА_3 було забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо. Проте, апелянт своїм правом не скористався, у судове не з'явився та просив розглянути справу за його відсутності.

Будь яких доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання винним ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 липня 2018 року, якою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.В. Драний