Справа №468/723/18-п
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 154 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується, що він 23.05.2018 року близько 21.00 години в с. Костянтинівка Баштанського району по вул. Інгульська, 72, тримав собаку дворової породи, при цьому відповідно до п. 3.в та п. 6.а Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України РСР від 17.06.1980 року дану собаку не зареєстрував та не забезпечив належного ізолювання свого двору за даною адресою, що призвело до її втечі з двору, та яка вибігла на вулицю і вкусила за ногу ОСОБА_2, чим заподіяла шкоду здоровю та матеріальний збиток на суму 125,50 грн.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді пояснив, що дійсно проживає за вказаною адресою та має в дворі безпородних собак, які не зареєстровані у встановленому законом порядку. При цьому, ОСОБА_1 заперечив, що якась із вказаних собак могла вибігти на вулицю та вкусити ОСОБА_2, оскільки вони знаходяться на привязі. Він також має собаку породи «німецька вівчарка», яка знаходилася на подвірї відвязаною, але вважає, що вона не могла вкусити потерпілу, оскільки вона не має виходу з двору та у випадку її нападу на ОСОБА_2 останній була б заподіяна набагато більша шкода. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що потерпіла звернулася до нього з даного приводу вже наступного дня й тому немає впевненості в тому, що саме його собака покусала жінку.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення; заяву Коваль - ОСОБА_3, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1, світлокопію медичної картки ОСОБА_2, копію товарного чеку від 24.05.2018 року), суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із змісту ст. 245 КУпАП слідує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, а саме: ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, ч. 1 ст. 154 КУпАП, із змісту якої випливає суть правопорушення, передбаченого ч. 2 вказаної статті, передбачає настання відповідальності за ряд альтернативних діянь, перелік яких є вичерпним, а саме: тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.

Відповідно до стст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується тримання незареєстрованої собаки та незабезпечення ізолювання двору, що призвело до втечі вказаної собаки, яка вибігла на вулицю та покусала потерпілу.

Комплексний аналіз положень ст. 154 КУпАП вказує на те, що відповідальність за ч.2 вказаної статті настає лише у випадку вчинення особою діянь, визначених ч. 1 ст. 154 КУпАП та за умови, що настання наслідків, передбачених ч. 2 даної статті, перебуває в причинно-наслідковому звязку із вчиненими особою діяннями, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 154 КУпАП.

Проте ні протокол про адміністративне правопорушення, ні матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що заподіяння шкоди здоровю потерпілої ОСОБА_2 є наслідком саме факту тримання ОСОБА_1 незареєстрованої собаки, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 154 КУпАП.

При цьому, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення факту незабезпечення ОСОБА_1 належного ізолювання свого двору, внаслідок чого собака вибігла на вулицю та покусала ОСОБА_2, яке може перебувати в причинно-наслідковому звязку із заподіянням шкоди потерпілій, не належить до вичерпного переліку діянь визначеного ч. 1 ст. 154 КУпАП діянь, за вчинення яких передбачена відповідальність, й тому не може бути підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи відсутні будь-які ідентифікуючі відомості про собаку (порода, колір, кличка, розміри тощо), яка вкусила ОСОБА_2, що дозволило б зробити висновок, що саме собака ОСОБА_1 вкусила потерпілу та заподіяла шкоду її здоровю, що останній заперечив при розгляді справи в суді, вказавши, що має декілька собак, серед яких знаходилася у дворі не привязаною лише собака породи «німецька вівчарка», а безпородні собаки були на привязі.

Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаючи собаку, правила тримання якої порушив ОСОБА_1, поліцейський вказав, що дана собака є «дворової породи», тобто ним було вказано собаку неіснуючої породи.

При цьому, належне викладення в протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин інкримінованого особі правопорушення (в тому числі ідентифікуючі дані про собаку) є гарантією забезпечення її прав в частині бути обізнаним щодо суті предявленого звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за конкретних обставин та, у звязку з цим, мати можливість скористатися гарантованими ст. 268 КУпАП правами щодо надання пояснень, подання доказів та заявлення клопотань саме з приводу інкримінованого порушення.

Натомість суд не має права виходити за межі викладених в протоколі обставин та притягнути особу до адміністративної відповідальності, навівши інші обставини правопорушення (в тому числі дані щодо собаки), які не були викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, який складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, та інші матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, за викладених в протоколі обставин, що вказує на відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності через відсутність складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення спростовується дослідженими судом доказами і не дає змоги встановити вину останнього в інкримінованому правопорушенні за викладених в протоколі обставин, у звязку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином, носить субєктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247,252,280,283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 154 ч. 2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: