Справа № 553/397/18
ПОСТАНОВА

22 серпня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області

в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.,

при секретарі Скрипник Р. А.,

з участю прокурора Скиби Є.І.,-

розглянувши у відкриотому судовому засіданні в смт Диканька в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ України , відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_5, непрацюючого, але який на момент вчинення правопорушення працював головою Ленінського районного суду в м. Полтава, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із складеного адміністративного матеріалу, який надійшов з ДЗЕ Полтавського Управління Національної поліції України, ОСОБА_1 працюючи на посаді голови Ленінського районного суду м. Полтава та згідно Закону України "Про запобігання корупції" (далі - Закон) є суб'єктом декларування.

Так, ОСОБА_1, будучи при цьому службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище - суддею, відповідно до примітки статті 50 Закону України Про запобігання корупції, будучи суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ Про запобігання корупції, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 цього закону, несвоєчасно, без поважних на те причин, після для припинення такої діяльності (14. 09. 2016 року), а саме 06. 10. 2016 року, о 11 год. 21 хв. подав на офіційний веб-сайт Національного агенства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), вчинивши таким чином адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надіслав письмову заяву з проханням розглянути вказану справу в його відсутність та надав свої докази. Враховуючи вказану обставину суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності гр. ОСОБА_1, на підставі наявних в справі доказах.

Прокурор Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в суді підтвердив обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1, вважає, що в діях особи, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУрАП. При цьому, просив суд при винесені рішення по справі користуватися виключно законами направленими на боротьбу з корупцією.

Заслухавши прокурора, який просив в суді визнати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 винним та закрити провадження по справі у зв"язку закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється суб'єктом на якого поширюється дія Закону України Про боротьбу з корупцією, оскільки останній займав посаду голови Ленінського районного суду м. Полтава.

Також, встановлено,що ОСОБА_1 ознайомлений попередженням про спеціальні обмеження, встановлені Законами України Про державну службу та Про боротьбу з корупцією, щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.

Відповідно до листа Територіального управління ДСА України в Полтавській області від 27. 02. 2018 рооку № 05/873/2018 наказом Ленінського районного суду м. Полтава від 14. 09. 2016 року № 24-ОС суддю Ленінського районного суду м. Полтава Андрущенка С. А. звільнено, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 55 ЗУ Про судоустрій і статус суддів, редакції до 30. 09. 2016 року, суддя зобов'язаний подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, аналогічне зобов'язання про яке залишилося і в новій редакції ЗУ Про судоустрій і статус суддів, у п. 3 ч. 7 ст. 56 вкзаного Закону.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_1, будучи головою Ленінського районного суду м. Полтава, зобов'язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше дня припинення такої діяльності, тобто не пізніше 15. 09. 2016 року.

Але, за даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) ОСОБА_1 зареєстрований в реєстрі лише 06. 10. 2016 року, о 11 год. 21 хв.

Крім цього, поважності причин несвоєчасності подання декларації ОСОБА_1 суду не надав за виключенням свдоцтва про смерть дружини від 29 серпня 2016 року та клінічні аналізи крові від 15.09.2016 року.

Як передбачено ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі несвоєчасності подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобіганню корупції" №1700-VII від 14.10.2014 року корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін "корупційне правопорушення" - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про зміст і спрямованість умислу особи, уповноваженої на виконання функцій держави, що до вчинення нею будь-якого корупційного правопорушення слід було виходити не тільки з конкретних положень вказаної ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але з із загального визначеного поняття корупції, яке сформульоване в ч. 1 Закону України "Про запобігання корупції".

За змістом закону обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави, визнається корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес чи інтерес третіх осіб, Тому, при з'ясуванні суб'єктивної сторони конкретного корупційного правопорушення належить встановити наявність інтересу, яким керувався правопорушник. При цьому, в даному випадку у справі відсутні дані про наявність у ОСОБА_1 такого інтересу.

З огляду на вище викладені обставини, орган, (службова особа) уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести, що в діях особи є умисел на несвоєчасне повідомлення та особистий інтерес чи інтерес третіх осіб.

Але, у цьому випадку, відповідно до положень ч. 3 ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, приймаючи до уваги те, що на момент надходження цієї справи до суду, строки накладення адміністративного стягнення витекли, суд приходить до висновку про неможливість здійснення провадження у справі та необхідності закриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 38, ч. 1 ст. 172 - 6, 247, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: