Справа №579/386/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/261/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,переглянувши апеляційну скаргу прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_3 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 16 травня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 16 травня 2018 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, прокурор прокуратури Сумської області ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 1700 грн.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно повернути прокурору прокуратури Сумської області ОСОБА_3 як таку, що подана особою, яка не має права на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання,

оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Згідно ч.7 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор у разі встановлення адміністративного чи кримінального правопорушення зобов'язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження, а статтею 22 цього Закону прокурору надані повноваження тільки при підтриманні державного обвинувачення в суді щодо кримінальних правопорушень. Також статтею 26 Закону України «Про прокуратуру» закріплено повноваження прокурора при здійсненні функцій прокуратури наглядати за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян - ці повноваження спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово утримується в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

У відповідності до повноважень прокурора, визначених Законом України «Про прокуратуру», були внесені зміни в КУпАП, а саме виключено право прокурора подавати подання, а також право на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення: статтю 290, яка передбачала таке право, - виключено взагалі; ст.287 КпАП України, яка передбачає право оскарження прокурором постанови по справі про адміністративне правопорушення, у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу; частиною другою ст.294 КУпАП, якою регулюється апеляційний порядок перегляду постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, також не передбачено право прокурора на подачу апеляції.

Виходячи зі змісту ст. 287, ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор має право подати апеляцію на постанову суду тільки у разі, якщо нею застосовано до особи захід примусового характеру, пов'язаний з обмеженням особистої свободи.

Внесені зміни відповідають повноваженням прокурора, які визначені у розділі IV Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року.

Враховуючи положення про дію закону у часі та дію спеціального закону по відношенню до загального, приходжу до висновку, що апеляційному суду слід керуватися ст.287, ст.294 ч.2 КпАП України в редакції Закону від 14.10.2014 року, які не передбачають право прокурора на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, якщо нею не застосовано до особи захід примусового характеру, пов'язаний з обмеженням особистої свободи, оскільки ці норми відповідають повноваженням прокурора, визначеним самим Законом України «Про прокуратуру», яким не надано прокурору право на апеляційне оскарження постанови у справах про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги, що положення ст.250 КУпАП викладені з урахуванням повноважень прокурора, які йому надавав попередній Закон «Про прокуратуру», то з прийняттям нового Закону ці повноваження втрачають силу, оскільки діє спеціальний закон, який прийнятий пізніше.

Статтею 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон «Про прокуратуру» не наділяє прокурора повноваженнями на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (рішення «Щокін проти України»).

З огляду на викладене вимоги прокурора про розгляд апеляційної скарги, в якій ставиться питання про значне погіршення становища особи, відносно якої прийняте рішення судом про закриття провадження в справі, не відповідає наведеним вище вимогам Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

За наведених обставин, зважаючи на те, що апеляційна скарга прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_3 не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також з огляду на те, що прокурор за чинним законодавством не наділений правом оскаржувати рішення суду в справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог ч.5 ст.7 КУпАП, приходжу до висновку про неприйнятність апеляційної скарги прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_3 до апеляційного розгляду, наслідком чого є необхідність повернення апеляційної скарги прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_3 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 16 травня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, повернути разом з додатками особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.