ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1018/18

Провадження № 3/568/904/18

29 серпня 2018 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Панчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СР 175000, виданий 08.07.1997 року Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, зі слів не працює,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз'яснені),

встановив:

06.08.2018 року о 08 год. 10 хв. по вул. Почаївській в м. Радивилів Рівненської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Scenic, номерний знак RК 34278, у стані алкогольного спяніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння проводився у медичному закладі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що напередодні ввечері випив 2 літри алкогольного пива та визнає, що наступного дня зранку керував транспортним засобом, а після його зупинки працівниками поліції, в медичному закладі у нього встановлено стан алкогольного сп'яніння 0,21 ‰, зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Вказав, що його неправомірно зупинили працівники поліції, при цьому зазначив, що не оскаржував їх дій, бо не хотів псувати з ними відносин.

Однак, у судовому засіданні не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вказуючи, що не може бути таке, що випивши ввечері дві літри пива, на ранок покаже стан алкогольного сп'яніння 0,21 ‰, зазначивши, що 0,2 ‰ - це дозволений показник і з ним можна керувати транспортними засобами. При цьому пояснив, що не скаржився на неправомірні дії працівників поліції чи працівників медичного закладу щодо встановленого результату медичного огляду, не заперечував останнього, після його встановлення, не клопотався про повторний огляд на стан спяніння, мотивуючи тим, що не хотів псувати відносини із цими особами. Разом з тим, зазначив, що самостійно також не звертався до інших лікарів із метою здачі крові чи сечі, чи в інший спосіб, для перевірки наявності вмісту алкоголю в організмі.

Окрім того, вказав, що восени 2017 року на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після розгляду якого його було визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами. При цьому, 06.08.2018 р. на нього окрім складення протоклу за ч. 2 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення за керування транспортним засобом без права керування транспортним засобом із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, який він відразу сплатив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 112516 від 06.08.2018 року, його усними поясненнями, даними у судовому засіданні щодо того, що він визнає, що напередодні ввечері випив 2 літри алкогольного пива та зранку слідуючого дня керував транспортним засобом, а після зупинки його працівниками поліції у медичному закладі встановлено стан алкогольного спяніння 0,21 ‰, його письмовими поясненнями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 112516 від 06.08.2018 р., відповідно до яких зазначив, що 06.08.2018 р. керував автомобілем, перед тим випив 1 л пива та іншими дослідженими судом доказами.

З акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 430 від 06.08.2018 року, результатів тестування на алкоголь, встановлено, що 06.08.2018 року о 08 год. 15 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння, з результатом огляду 0,21 ‰, який не заперечувався ОСОБА_1 і не був ним спростований.

Із постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 21.12.2017 року судом встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адмінстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до постанови серії НК № 115860 від 06.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне павопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, встановлено порушення ОСОБА_1 ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Та в судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що сплатив даний штраф у повному розмірі.

Разом з тим, суд зазначає, що ОСОБА_1 не оскаржував постанови серії НК № 115860 від 06.08.2018 року та сплатив штраф, що підтверджує погодження останнього із діями працівників поліції щодо правомірності її винесення, а відтак і підстав його зупинки. З огляду на що, його твердження про неправомірності дій працівників поліції щодо його зупинки спростовуються виконанням постанови, яка була винесена працівниками поліції того самого часу за керування транспортним засобом без права керування такими.

Щодо наявності відповідальності при керуванні транспортним засобом із вмістом алкоголю 0,21 ‰, суд зазначає наступне. Як вбачається із п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові. При цьому, у судовому засіданні встановлено та не заперечується, а визнається самим ОСОБА_1, що стан його спяніння був 0,21 ‰, що є більшим за 0,2 ‰, та за наявності якого настає адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

При цьому суд зазначає, що вказівка ОСОБА_1 на те, що він не скаржився на неправомірні дії працівників поліції чи працівників медичного закладу щодо встановленого результату медичного огляду, не заперечував останнього, після його встановлення, не клопотався про повторний огляд на стан спяніння, самостійно також не звертався до інших лікарів із метою здачі крові чи сечі, чи в інший спосіб, для перевірки наявності вмісту алкоголю в організмі відразу після отримання такого результату, свідчить про визнання ним такого результату, що ним підтверджено у судовому засіданні.

Разом з тим, після роз'яснення ОСОБА_1 судом прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП та вимог ст. 63 Конституції України, ОСОБА_1 не заявляв клопотань про бажання скористатися юридичною допомогою фахівця у галузі права, виклику та допиту свідків події, чи будь-яких інших клопотань.

Таким чином, вважаючи на встановлені судом фактичні дані, дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 130 КУпАП, - повторне протягом року вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Норми ст. 33 КУпАП вказують на те, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП щодо звільнення порушника від адміністративної відповідальності із застосуванням усного зауваження через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та закриттям справи з огляду на те, що величина у 0,2 ‰ вмісту алкоголю в крові встановлена з метою зробити допуск на похибку, як приклад, організму особи, щодо якої проводиться дослідження, який може містити в крові трохи спирту навіть якщо людина не приймала алкоголь. Разом з тим, даний поріг у 0,2 ‰ не узаконює можливість вживати алкоголь перед тим як керувати транспортним засобом чи незадовго до такого керування.

З огляду на те, що ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що вживав алкогольне пиво, при цьому у протоколі зазначено ним особисто також про вживання пива перед тим, як він керував транспортним засобом, суд не вбачає наявності такої похибки, при цьому вказує, що величина встановленого алкогольного сп'яніння є більше допустимої норми.

Окрім того, суд оцінює також і той факт, що ОСОБА_1 одночасно вчинив і інше правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яке не оскаржував, а штраф, з його слів сплатив, що виключає малозначність вчиненого адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення судом береться до уваги те, що ОСОБА_1 визнав, що керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, у вчиненому розкаявся, притягувався до адміністративної відповідальності, є особою працездатного віку, а відтак, з огляду на встановлене, за відсутності альтернативи у видах та розмірі стягнень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне піддати його адмінстративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, що буде достатнім для його виправлення та перевиховання.

З огляду на те, що транспортний засіб Renault Scenic, номерний знак RК 34278, яким керував ОСОБА_1, належить SMIАLEK PAWEK JAN, відсутні підстави для його оплатного вилучення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 33, 34, 35, 130, 221, 276, 279, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний строк, штраф підлягає примусовому стягненню із ОСОБА_1 в порядку ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 40800 грн..

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської областічерез Радивилівськийрайонний судпротягом 10 днів з дня винесення.

Суддя М.В. Панчук