ун. № 759/4693/18
пр. № 3/759/2503/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю захисника ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який має середню освіту, одружений, працює водієм в «Транс Груп», проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

28.03.2018 приблизно о 08 годині 55 хвилин ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2», по вул. Лісорубній в м. Києві, та виїжджаючи на нерегульоване перехрестя із вул. вул. Генерала Наумова, не надав переваги в русі автомобілю "Кіа", державний номерний знак НОМЕР_3, що рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_3 при розгляді справи пояснив, що 28.03.2018 приблизно о 08 годині 55 хвилин, керуючи автобусом «ЗАЗ I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2», рухався по вул. Лісорубній в м. Києві, що є другорядною дорогою. Під'їхавши до перехрестя із вул. Генерала Наумова, зупинився та пропускав автомобілі, що рухались головною дорогою, до того моменту, поки і автомобілі не подали сигнал, що пропускають його. Він, переконавшись у безпечності маневру, почав рух перехрестям, однак завершити маневр він не зміг, оскільки в нього в'їхав на великій швидкості автомобіль "Кіа", державний номерний знак НОМЕР_3, що рухався по зустрічній смузі.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею досліджено всі надані та долучені до матеріалів справи докази.

ОСОБА_5 при розгляді справи пояснив, що 28.03.2018 приблизно о 08 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем "Кіа", державний номерний знак НОМЕР_3 рухався по вул. Генерала Наумова в м. Києві в напрямку просп. Палладіна. Переїжджаючи перехрестя із вул. Лісорубною, в останню секунду він побачив, що автобус «ЗАЗ I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2», виїжджаючи на перехрестя із вказаної вулиці, що є другорядною, не пропускає його автомобіль. Він, щоб зменшити силу удару від зіткнення, почав екстренно гальмувати та виїжджати на смугу зустрічного руху. Однак, незважаючи на всі можливі з його сторони дії, він здійснив зіткнення із передньою частиною автобуса та його відкинуло на бордюр.

Свідок ОСОБА_6 при розгляді справи пояснив, що 28.03.2018 приблизно о 08 годині 55 хвилин їхав в якості пасажира в автобусі «ЗАЗ I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2», що рухався по вул. Лісорубній в м. Києві. Він сидів на пасажирському сидінні одразу за водієм та бачив, що водій зупинив автобус перед перехрестям із вул. Генерала Наумова, пропускаючи автомобілі, що рухались по вказаній вулиці. Як тільки автомобілі, що знаходились на головній дорозі, подали знак водію автобуса, що пропускають його, він почав рух перехрестям і в цей момент в нього врізався автомобіль "Кіа", державний номерний знак НОМЕР_3, що рухався з великою швидкістю по зустрічній смузі.

Аналогічні за змістом письмові пояснення надала свідок ОСОБА_7

Пунктом 16.11 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Так, згідно із схемою місця ДТП із зазначенням пошкоджень транспортних засобів, яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди, розташування автомобілів, характер їх пошкоджень, місце зіткнення транспортних засобів, які ніким не оспорювались, зіткнення відбулося на перехресті нерівнозначних доріг, з яких по головній рухався автомобіль "Кіа", державний номерний знак НОМЕР_3, а отже водій автобуса «ЗАЗ I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2», що рухався по другорядній дорозі мав виконати вказівку знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу». Ці дані також підтверджуються даними пошкоджень автомобілів, зокрема і автобуса «ЗАЗ I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2» (передній бампер, передня боковина з лівої сторони, капот з лівої сторони, накладка лівої фари), що свідчить про те, що він почав переїзд перехрестям, фотоматеріалами із зображенням розташування транспортних засобів.

Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 221544 від 28.03.2018, в якому зазначено дату, час та місце вчинення ДТП, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_3 та свідків про вчинення ДТП із вини іншого водія, оскільки останні спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та вважає їх лише способом захисту.

Зважаючи на те, що встановлення причинно-наслідкового зв'язку між діями особи і наслідками, які від них виникли, перебуває в юридичній площині і відноситься до компетенції суду, у зв'язку із чим суддею відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_3 про призначення судової автотехнічної експертизи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_3 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху та його дії за ст. 124 КпАП України кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь її вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого більш суворого виду стягнення такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати виним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 352 гривні 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик