Справа № 357/1047/18 Головуючий у І інстанції Бобкова Н. В.
Провадження № 33/780/506/18 Доповідач у 2 інстанції Ігнатюк О. В.
Категорія 147 28.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2018 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, 28 січня 2018 року, о 00 годині 20 хвилин, в м. Біла Церква по вул. 1-ша Піщана 7-а, керував автомобілем марки «Skoda Octavia Combi», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння з використанням алкотестера відмовився в присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з'ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Заперечував факт керування транспортним засобом. Окрім цього, вказав на те, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я що на його думку є істотним порушенням інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вважав, що суд формально підійшов до розгляду справи та обмежив його право на допит свідків у судовому засіданні, яке гарантоване п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та яке кореспондується із рядом рішень Європейського суду з прав людини, які провадження у справах про адміністративні правопорушення прирівнюють до кримінальних проваджень. Просив скасувати вказану постанову та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3, яка апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримала, підтвердила її доводи, просила постанову судді скасувати, а провадження закрити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як вбачається із постанови від 24.04.2018, ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до мотивувальної частини цієї постанови ОСОБА_2 у вину поставлено те, що він, керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, в порушення вимог п.2.5 ПДР України відмовився на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння. У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Аналіз цієї правової норми дає підстави стверджувати те, що виконання вимоги працівника поліції про проходження зазначеного медичного огляду є обов'язком водія.

Суддею місцевого суду було обґрунтовано встановлено те, що водій ОСОБА_2 28.01.2018, близько 00 год. 20 хв., керуючи автомобілем та маючи ознаки, які не безпідставно указували працівникам поліції на можливе його перебування у стані алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності свідків. Ця обставина стверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначений факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Є такими, які спростовуються матеріалами справи і доводи апеляційної скарги щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Так, відповідно до постанови судді від 24.04.2018 ОСОБА_2 поставлено у вину керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги у цій частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не запропонували пройти огляд на встановлення факту сп'яніння у закладі охорони здоров'я, судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою технічних засобів на місці події, так і у самому медичному закладі. При цьому, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у додаткових поясненнях, ОСОБА_2 не висловлював будь-яких заперечень або незгоди. Суд вважає, що у зазначеній вище обстановці, відмова від проведення огляду на стан сп'яніння без пояснення причин відмови та відсутності будь-яких поважних причин для такої відмови, утворила закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із чим інспекторам поліції було прийняте обґрунтоване рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд вважає, що по справі зібрана достатня кількість доказів, які доводять факт події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння та винності ОСОБА_2 у його вчиненні.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції його не зупиняли в момент керування ним транспортним засобом не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки із пояснень допитаного у суді першої інстанції інспекторів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що вони зупинили транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2

Інші обставини, на які послався у апеляційній скарзі ОСОБА_2, не дають підстав для скасування постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду від 24.04.2018, оскільки вони не спростовують факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Судом були вжиті усі заходи для виклику у судове засідання ОСОБА_2 та свідків, у присутності яких була зафіксована відмова ОСОБА_2 від проведення огляду на стан сп'яніння. У зв'язку із їх неявкою розгляд справи був закінчений без допиту правопорушника та цих свідків.

Підстав для скасування чи зміни постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.В. Ігнатюк