Провадження № 3/234/3135/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Кравченко О.Ю.,

секретар Каліберда А.О.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця м.Краматорськ Донецької області, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

якому роз'яснені право на відвід, ст. 63 Конституції України, права та обв'язки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2018 року серії БД №137544, 12 вересня 2018 року о 00 годин 30 хвилин у м.Краматорську по вул.Шкуріна біля будинку №74, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 ЗНГ, державний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та суду пояснив, що він не керував автомобілем, оскільки у той день вживав алкогольні напої. Автомобілем керував його друг, ОСОБА_2. Автомобіль стояв біля будинку, коли під'їхали працівники поліції. Працівники поліції склали протокол, оскільки автомобіль належить йому.

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт того, що він був водієм та зазначив, що він не керував транспортним засобом.

З досліджених у судовому засіданні відеоматеріалів фіксації адміністративного правопорушення не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 ЗНГ, державний номер НОМЕР_2, оскільки автомобіль знаходився у статичному стані та за кермом жодної особи не було. Також з відеоматеріалів видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, мотивуючи відмову тим, що він не керував транспортним засобом.

Судом був викликаний працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, для допиту у якості свідка щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, однак, у судове засідання поліцейський не з'явився.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення видно, що він був складений у присутності двох свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Однак, з письмових пояснень зазначених свідків неможливо достовірно встановити, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 ЗНГ, державний номер НОМЕР_2.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 у розумінні ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.7, 9, ч.1 ст. 130, п.1 ст. 247, ст. 280, 282-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко