Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/160/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю секретаря Ковальової Н.Д., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу останнього на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3, 18.10.2017 року о 17 год. 48 хв. рухався в м. Кропивницькому по вул. Кільцева, 11, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів алкотестеру «Драгер» (а. с. 3), чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що твердження в постанові суду про те, що він був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи не відповідає дійсності. Ні він, ні члени його сімї не отримували жодних повісток, та в матеріалах справи немає і не може бути тому підтверджень. Про те, що він позбавлений права керувати всіма видами транспортних засобів строком на один рік дізнався від співробітників патрульної поліції в місті Одеса 10.05.2018 року.

15.05.2018 року звернувся до Кіровського суду м. Кіровограда із заявою про видачу постанови від 26.12.2017 року на руки та ознайомленням з матеріалами справи. 16.05.2018 року отримав дану постанову.

Порушено судом також при обранні виду адміністративного стягнення і вимоги ст.33 КУпАП України, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, помякшуючих обставин, тощо. У матеріалах справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Тому і у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи, є не обґрунтованою та формальною.

Вказав, що спеціальний технічний засіб Drager "Alcotest 6810", який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп'яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. Оскільки перевірка водія на стан алкогольного сп'яніння проводилась за допомогою приладу Газоаналізатор Drager "Alcotest 6810», то його показники не можуть вважатися допустимим доказом.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору " Alcotest 6810" визначено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. А згідно до роздруківки приладу Drager "Alcotest 6810", яким проведено огляд, останнє калібрування приладу відбувалось 09.12.2016 року, тобто з порушенням вказаного 6 місячного строку.

Співробітники поліції проводили такий огляд всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, а саме: не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Вказав, що в матеріалах справи міститься начебто його підпис в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів, хоча він свій підпис ніде не ставив. Акт огляду на стан алкогольного спяніння взагалі не внесений в протокол. Також ані в протоколі, ані в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів не вказаний номер приладу, яким проводився огляд.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення. Однак, у матеріалах справи таке направлення відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_3 у заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан спяніння. Таким чином, він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд. Його не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Натомість матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Вказав, що при складанні протоколу він не бачив жодного свідка, та були відсутні підписи. Але при ознайомленні з матеріалами справи побачив пояснення громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Хто ці чоловіки, та звідки взялись їх покази в матеріалах справи йому не відомо. Показання свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. У своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_5 вказує, що ознакою сп'яніння є характерний запах алкоголю із рота, червоні очі, червона шкіра, нечітка мова, та те, що водій відмовився від проходження тесту як в медичному закладі, так і на місті. У письмових поясненнях свідка ОСОБА_6 зазначено, що ознакою сп'яніння є почервоніння очей, нечітка хода, характерний запах, та також вказано, що водій відмовився від тестування як в закладі охорони здоровя, так і на місті.

Зазначив, що показання свідків складені ними не власноручно, а на бланках та з виправленнями, а ними лише підписані. Вказав, що при наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами. Натомість суд розглянув справу поверхово і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні. Письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

Вказав, що не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, ніхто його не пропонував, а свідків, які значаться по справі як свідки його відмови від огляду, при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 взагалі не було, і це може засвідчити свідок, який разом з ним перебував в автомобілі на момент зупинки транспортного засобу. Вказав, що не мав змоги взяти участь у змагальних дебатах, і не мав можливості спростувати інкриміноване йому правопорушення надавши суду відповідні докази. Зазначив, що не був присутній при розгляді справи і прийнятті постанови. Дізнавшись про її існування лише 10.05.2018 року прибув до суду, де йому було видано копію оскражуваної постанови. Копію постанови суду одержав лише 16.05.2018 року.

Заслухавши ОСОБА_3 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_4 які просили поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, зясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню та апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової постанови з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд розглянув справу щодо ОСОБА_3 за його відсутності. При цьому у постанові вказав, що ОСОБА_3 в судові засідання призначені на 23.11.2017 року, 05.12.2017 року, 26.12.2017 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Разом із тим, згідно довідок «Укрпошти» судові повістки було повернуто до суду у звязку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про неналежне повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Крім того, враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_3 не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та отримав постанову суду лише 16.05.2018 року, згідно протоколу про адміністративне правопорушення водійські права у ОСОБА_3 не вилучалися, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) спяніння так і за відмову від проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного) спяніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №079803 від 18.10.2017 року, ОСОБА_3 18.10.2017 року о 17 год. 48 хв. рухався в м. Кропивницькому по вул. Кільцева, 11, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів алкотестеру «Драгер» (а.с. 3), чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 18.10.2017 року о 17 год. 48 хв. рухався в м. Кропивницькому по вул. Кільцева, 11, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний номер НОМЕР_1, проте алкогольні напої в той день не вживав. Був зупинений співробітниками поліції, які у відділку поліції надавали йому для продуття алкотестер. Багато разів продував алкотестер проте йому вказували що результатів не було, потім вказали, що є результат. Вказав, що не згоден із результатом алкотестеру, винним себе не вважає.

Також вказав, що ніяких повісток про явку до суду першої інстанції не отримував, члени його сім?ї також нічого не отримували. Повідомлень про явку для отримання повісток на пошту також не отримував, по телефону його про явку не повідомляли. Вказав, що проживає в багатоквартирному будинку і часто поштові повідомлення не доходять до адресатів.

Вказав, що суд допустив істотні порушення його конституційних прав не повідомивши його належним чином про дату та час розгляду справи, в якій він бажав прийняти участь особисто та захищати свої права, чим обмежив його право до правосуддя.

Проте, незважаючи не невизнання вини, вина ОСОБА_3, підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доказами і, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 079803 від 18.10.2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили обставини вказані у протоколі (а.с.5,6), постановою про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП від 18.10.2017 року (а.с. 7), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом алкотестеру «Драгер» (а. с. 3) та письмовим результатом тесту алкотестеру, який показав - 2.47 %.

Тому, доводи ОСОБА_3 стосовно того, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, враховуючи викладене необґрунтованими та безпідставними є доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що спеціальний технічний засіб Drager "Alcotest 6810", який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп'яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України у звязку з чим перевірка водія на стан алкогольного сп'яніння яка проводилась за допомогою приладу Газоаналізатор Drager "Alcotest 6810» є недопустимим доказом.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 спочатку відмовився від проходження огляду на місці та медичному закладі. Водій мав ознаки алкогольного спяніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини роту, червоні очі, червону шкіру, нечітку мову. Потім погодився продути алкотестер «Драгер», який показав 2.47%.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом із тим, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 18.10.2017 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому, ОСОБА_3 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, дослідивши зібрані докази у справі у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню.

Керуючись ст. 38, п.7 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 38, п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2