П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2018 Справа №607/5722/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, директора ОСОБА_2 «Полімерна група «ТерПолімерГаз»

за ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ОСОБА_2 «Полімерна група «ТерПолімерГаз» допустив до роботи на «ТерПолімерГаз» ОСОБА_3 з 03 січня 2018 року для роботи «в цеху»; ОСОБА_4 з 03 січня 2018 року для виконання допоміжних робіт в цеху; ОСОБА_5 з 03 січня 2018 року на здійснення роботи «лиття муфт, допоміжні роботи в цеху»; ОСОБА_6 з 03 січня 2018 року для виконання газоелектрозварювальних робіт; ОСОБА_7 з 06 лютого для здійснення робіт на складі; ОСОБА_8 з 13 лютого 2018 року для здійснення допоміжних робіт при пакуванні продукції, роботи в цеху. Всупереч ч.4 ст. 24 КЗпП України, трудові договори (оформлені наказом) із вказаним громадянами не укладалися та повідомлення в Тернопільську ОДПІ не проводилося. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ОСОБА_2 «Полімерна група «ТерПолімерГаз» допустив порушення вимог ч.1 ст. 115 КзПП України та ч.1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», а саме, тільки 29 березня 2018 року проведено донарахування індексації, яка повинна була виплачуватися разом із заробітною платою, в тому числі за грудень 2017 року -13 працівникам, та заробітною платою за січень і лютий 2018 - 6 працівникам. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Беручи до уваги, що в провадженні судді знаходиться дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 та ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути обєднанні в одне провадження.

ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, однак судове засідання не зявився, про причини неявки суддю не повідомив. Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про закриття провадження по справі. В клопотанні пояснив, що ОСОБА_2 «Полімерна група «ТерПолімерГаз» має постійний штат працівників, однак, окремі види робіт, не потребують постійного їх виконання. Тому, директором укладено цивільно-правові договори із ОСОБА_3 з 03 січня 2018 року для роботи «в цеху», ОСОБА_4 з 03 січня 2018 року для виконання допоміжних робіт в цеху, ОСОБА_5 з 03 січня 2018 року на здійснення роботи «лиття муфт, допоміжні роботи в цеху», ОСОБА_6 з 03 січня 2018 року для виконання газоелектрозварювальних робіт, ОСОБА_7 з 06 лютого для здійснення робіт на складі, ОСОБА_8 з 13 лютого 2018 року для здійснення допоміжних робіт при пакуванні продукції, роботи в цеху. Відносини товариства із вказаним особами регламентуються не трудовим законодавством, а цивільним, умови договору, в тому числі і оплата, погоджується сторонами, а тому відсутні обовязок повідомляти ДФС про прийняття на роботу працівників.

1.Щодо порушення ч. 3 ст. 41 КЗПП України.

Відповідно до ч.4 ст. 24 КзПП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вказаного обовязку ОСОБА_1 не виконав, що підтверджується наступними доказами:

- даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №ТР 490/331/АВ/П/1ПТ від 30 березня 2018 року, який містить конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, складений уповноваженою особою, та підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- цивільно-правовими угодами укладеними із ОСОБА_2 «Полімерна група «Терполімергаз» та фізичними особами - ОСОБА_3 з 03 січня 2018 року для роботи «в цеху», ОСОБА_4 з 03 січня 2018 року для виконання допоміжних робіт в цеху, ОСОБА_5 з 03 січня 2018 року на здійснення роботи «лиття муфт, допоміжні роботи в цеху», ОСОБА_6 з 03 січня 2018 року для виконання газоелектрозварювальних робіт, ОСОБА_7 з 06 лютого для здійснення робіт на складі, ОСОБА_8 з 13 лютого 2018 року для здійснення допоміжних робіт при пакуванні продукції, роботи в цеху, та актами прийому наданих послуг до цивільно-правового договору від 31 березня, 28 лютого та 28 березня 2018 року, які підтверджують факт роботи на ТОВ «Терполімергаз»;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_10, наданих інспектору праці, в яких вказані особи підтвердили факт виконання робіт саме за завданням та на вимогу майстра;

- відомостями про трудові відносини осіб в Товаристві з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 «Терполімергаз» за січень та лютий 2018 року та відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам ОСОБА_2 «Терполімергаз» за січень та лютий 2018 року, в яких значиться період роботи та нарахування заробітної плати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Щодо заперечень захисника ОСОБА_2 «Терполімергаз» про те, що між товариством та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 існують цивільно-правові договори, а не трудові правовідносини, то суд не бере такі твердження до уваги, виходячи із наступних причин.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі статтею 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Надання трудовому договору форми цивільно-правового договору перешкоджає реалізації працівником права на працю, гарантованого ст. 43 Конституцією України та статтею 2 Кодексу законів про працю України, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, на об'єднання в професійні спілки. Також це впливає і на пенсійне забезпечення працівників.

Відповідно до розяснень, наданих в ППВСУ N 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Аналізуючи долучені цивільно-правові договори та акти виконаних робіт, пояснення працівників, відомості про трудові відносини та відомості про нарахування заробітної плати, долучені до матеріалів, суд приходить до переконання, що процес організації трудової діяльності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 носить характер трудового договору.

Так, вказані особи виконували роботу з відома керівника, фактично допущені до роботи як працівники, виконували завдання майстра.

Виконання робіт «підсобний робітник» (Код 9322) та «газоелектрозварювальник» (Код 7212) передбачено класифікатором професій ДК 003:2010.

Крім того, роботи газоелектрозварювальника, відповідно до постанови КМУ від 24 червня 2016 р. № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та постанови КМУ від 17 листопада 1997 р. N 1290 «Про затвердження Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці» відноситься до робіт із шкідливими умовами праці.

Обовязки, які зазначені у договорах та актах виконаних робіт не містять конкретного обсягу виконуваної роботи у вигляді фізичних величин (штуки, метри, обєми, тощо), які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання при укладенні цивільно-правового договору. Таких доказів суду не надано.

Не містяться у них і відомостей щодо того, який саме конкретний результат роботи повинен передати та передав виконавець замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик, а відповідно до пояснень працівників вони виконували завдання майстра.

Крім того, хоча цивільно-правові договори формально і містять пункт, що на них не поширюються трудові правовідносини та не підлягають правилам внутрішнього трудового розпорядку, однак, за договорами, вказано обовязок товариства забезпечити усім необхідним для виконання робіт (п.1.3), оплата винагороди проводиться за один місяць, а не за перелік та обсяг виконаних робіт (п.2.3) передбачені умови щодо охорони праці, техніки безпеки, пожежної безпеки (п.3.5), вказані умови характерні для трудового договору.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 виконували роботи за місцем знаходження ОСОБА_2 «Полімерна група «Терполімергаз», із забезпеченням їх усі необхідним для виконання робіт, тобто їм було надано робоче місце.

На вказаному підприємстві процес організації виробництва продукції здійснюється також працівниками, в яких трудові відносини оформлені належним чином.

Існувало підпорядкування вказаних працівників майстру, який ставив завдання на виконання певних робіт.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, тобто фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

2. Що стосується правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КЗпП України.

Відповідно до частини 1 статті 115 КзПП України та частини 1 статті 24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Вказаного обовязку ОСОБА_1 не виконав, що підтверджується наступними доказами:

- даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії №ТР 490/331/АВ/П/2ПТ від 30 березня 2018 року, який містить конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, складений уповноваженою особою, та підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- відомостями донарахованої індексації в березні 2018 року та зведеними відомостями на перерахування заробітної плати та інших виплат №№56,57,58 від 29 березня 2018 року, відповідно до яких 29 березня 2018 року 13 працівникам виплачено індексацію заробітної плати, яка повинна бути виплачена за грудень на загальну суму 3717,8 грн., та 6 працівникам яка повинна бути виплачена за січень і лютий 2018 року на загальну суму 3129,28 грн., тобто із порушенням строків, передбачених частиною 1 статті 115 КзПП України та частини 1 статті 24 ЗУ «Про оплату праці».

Відповідно до листа ОСОБА_2 «Терполімергаз» від 30 березня 2018 року, вказане порушення пояснюється тим, що стався збій в програмному забезпеченні.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів заробітної плати.

У відповідності до ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення ч.3 ст. 41 КзПАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, наявність кількох епізодів протиправної діяльності, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують чи помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави.

Також, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 41, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Обєднати в одне провадження справу №607/5722/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП та справу №607/5727/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП та присвоїти обєднаній справі єдиний номер №607/5722/18.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1, в користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1

Строк предявлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Головуючий суддяОСОБА_11