Справа № 451/1111/17 Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О.В.
Провадження № 33/783/494/18 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Гуцал І.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Мохнюка Максима Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мохнюка Максима Вікторовича на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч.4 ст. 127 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Радехівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 127 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

Згідно постанови судді Васільєв Н.В. 15 серпня 2017 року, о 17 годині, в с. Н.Витків, керуючи повозкою, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не переконавшись в наявності транспортного засобу на головній дорозі, скоїв аварійну ситуацію, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16-3 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді Радехівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2018 року адвокат Мохнюк М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 127 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Мохнюк М.В. зазначає, що у даному випадку відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 127 КУпАП, так як необхідною умовою для кваліфікації адміністративного правопорушення за даною статтею є вчинення порушень ПДР, що спричинили створення аварійної обстановки, а не пошкодження транспортного засобу. Також зазначає, що у діях ОСОБА_2 відсутня суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 127 КУпАП, оскільки підвода залишилася без нагляду не з його вини, адже кінь сполохнувся і він впав з підводи до виїзду на перехрестя.

Із схеми ДТП від 15.08.2017 року не вбачається місце розташування учасників дорожнього руху, не відображено місце зіткнення та слідів гальмування, які могли б підтверджувати реальність створення аварійної обстановки на дорозі.

Також адвокат Мохнюк М.В. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, в якій просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважною та поновити такий строк. В обґрунтування доводів клопотання зазначає, що ОСОБА_2 не було відомо про розгляд справ 12.10.2017 року, про вказану дату розгляду він не мав можливості дізнатися. Про зміст оскаржуваної постанови судді він довідався 5.04.2018 року при ознайомленні в суді першої інстанції з матеріалами справи.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Мохнюка М.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції. Про зміст постанови судді, як зазначає адвокат Мохнюк М.В., він довідався 5.04.2018 року при ознайомленні з матеріалами справи. З апеляційною скаргою на адресу суду першої інстанції адвокат Мохнюк М.В. звернувся 16 квітня 2018 року, надіславши таку поштовим відправленням, тому такий строк пропущений апелянтом з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя місцевого суду обгрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 127 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 083601 від 15.08.2017 року, якому суддя місцевого суду дав належну оцінку та обгрунтовано поклав його в основу постановленого по справі судового рішення.

Крім того, в матеріалах справи міститься схема місця ДТП від 15.08.2017 року, яка підписана учасниками ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_2, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Вказані докази є належними, допустимими та взаємопов'язаними, підтверджують наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні.

На стадії апеляційного провадження ОСОБА_2 та його захисником - адвокатом Мохнюком М.В. не було представлено будь-яких інших доказів, що спростовують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 127 КУпАП, таких не встановлено і суддею апеляційного суду.

Апеляційні доводи апелянта про те, що протокол у справі про адміністративне правопорушення слід визнати недопустимим доказом у справі, оскільки в даній ситуації дії ОСОБА_2 підпадають під порушення вимог п.п.7.7. ПДР, а не п.16.3 ПДР, як це зазначено в протоколі, то такі не заслуговують на увагу.

Відповідно до п.п.7.7 «в» ПДР України встановлено, що особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх, а нормою п.7.7 «а» ПДР України передбачено, що особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється рухатися на автомобільних дорогах державного значення. П.п.7.8 ПДР України, регламентовано, що особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов'язані виконувати вимоги інших пунктів цих правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Також п.7.4. ПДР України встановлено, що у разі виїзду на дорогу з прилеглої території або з другорядної дороги в місцях з обмеженою оглядовістю водій воза (саней) повинен вести тварину за вуздечку, повід.

Суддя місцевого суду вірно встановив, що ОСОБА_2 15 серпня 2017 року, о 17 годині, в с. Н.Витків, керуючи повозкою, виїжджав з другорядної дороги на головну, не переконався в наявності транспортного засобу на головній дорозі та скоїв аварійну ситуацію, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що дії ОСОБА_2 не підпадають під дію п.16.3 ПДР України та протокол у справі про адміністративне правопорушення повинен бути складений за ст. 124 КУпАП, є безпідставними, осільки об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 127 КУпАП, становить порушення, передбачені ч.1 або 2 цієї статті, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд або іншого майна.

Ураховуючи вищенаведене, суддею місцевого суду вірно кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ч.4 ст. 127 КУпАП, так як він вчинив порушення правил дорожнього руху особами, які керують гужовим транспортом, що спричинили створення аварійної обстановки.

За таких підстав доводи апеляційної скарги про те, що суддею місцевого суду не встановлено всіх обставин справи є необгрунтованими та спростовуються вищевикладеним. Доводи апеляційної скарги правильних висновків судді місцевого суду не спростовують та є безпідставними.

Ураховуючи викладене, суддя місцевого суду відповідно до ст. 245 КУпАП всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі обставини справи, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 127 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

поновити адвокату Мохнюку Максиму Вікторовичу строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Мохнюка Максима Вікторовича - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.