ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3457/18

13 грудня 2018 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Левчук В.В.
розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовий квиток НОМЕР_1 виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 23.10.2012, громадянин України, навідник 2 відділення механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ВСТАНОВИВ:
04 грудня 2018 року у с.Мала Любаша Костопільського району Рівненської області офіцером відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Рівненського ЗВ ВСП ст.лейтенантом ОСОБА_2 , відносно військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол ПВР №147 про військове адміністративне правопорушення, відповідно до якого 29.11.2018 ОСОБА_1 здійснив самовільне залишення військової частини НОМЕР_2 , ка тимчасово дислокується на військовому полігоні у АДРЕСА_2 , та повернувся в розташування військової частини 02.12.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Згідно його особистих письмових пояснень, наданих у протоколі про військове адміністративне правопорушення, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає повністю. У своїй заяві від 04.12.2018 просить суд розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за статтею 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до протоколу матеріали, дійшов наступних висновків.

Солдат ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової служби за контрактом, навідник 2 відділення механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

29.11.2018 ОСОБА_1 здійснив самовільне залишення військової частини НОМЕР_2 , ка тимчасово дислокується на військовому полігоні у АДРЕСА_2 , та повернувся в розташування військової частини 02.12.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення..
Вказане підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення ПВР №147 від 04.12.2018, довідкою №1003 про самовільне залишення військової частини військовослужбовцями у Збройних Силах України, обліковані у період з 00:00 01.12.2018 по 00:00 03.12.2018, Доповіддю про факт повернення після самовільного залишення військової частини (без зброї) військовослужбовців військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_3 (233 Рівненський ЗВП) солдатом ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_3 , витягом з наказу №283 від 29.09.2018.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб. Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб

Відповідно до ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 "Про часткову мобілізацію". Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Таким чином, суд дійшов переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що повинно бути достатнім для його виправлення.

На підставі наведеного та керуючись 172-11, 326, 327-1 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 2465 /дві тисячі чотириста шістдесят п`ять/ гривень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук