АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/143/18 Номер провадження 33/786/1045/18Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, та в його інтересах захисника - адвоката Губи О.М. , адвоката Рохманова В.І. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на підприємстві «Полтаваліфт», електромеханік, зареєстрованого: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрито, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності , передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 17 листопада 2017 року о 11 годині 45 хвилин на автодорозі Полтава-Олександрія керуючи автомобілем Фіат Скудо д.н. НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав перевагу у русі водію автомобіля Рено Кенго д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6, що рухався по головній дорозі, та виїхавши на смугу руху останнього допустив зіткнення з ним. Внаслідок вказаного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 не виконав вимоги п.п. 10.1, 10.2 та п. 1.1 Правил дорожнього руху України..

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що п. 7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адмінправопорушення.

Апелянт вважає, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, посилаючись при цьому на правову позицію висловлену 07.11.2017 року у висновку Науково-Консультативної Ради при Вищому Адміністративному суді України, рішення Апеляційного суду Полтавської області та практику Європейського Суду з прав людини.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Адвокат Рохманов В.І. в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляції.

Мотиви суду

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду виконані в повному обсязі. При цьому суддя вірно встановив фактичні обставини по справі та надавши їм правильну юридичну оцінку.

Фактичні обставини по справі в апеляції не оспорюються , а тому не переглядаються і апеляційним судом.

Що стосується доводів апеляції про порушення вимог статті 247 КУпАП при закритті провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків , передбачених статтею 38 цього Кодексу , вважаю їх такими , що суперечать вимогам законодавства.

Так фактично єдиним доводом на спростування висновків суду першої інстанції автор апеляції зазначає , що суддя не мав права визнавати його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , а лише закрити провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Перевіряючи доводи апеляції особи , яка притягується до адміністративної відповідальності , апеляційний суд виходить з такого.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення , чи винна дана особа в його вчиненні , чи підлягає вона адміністративній відповідальності , чи є обставини , що пом'якшують і обтяжують відповідальність , чи заподіяно майнову шкоду , чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації , трудового колективу , а також з'ясувати інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, законодавець визначив коло питань , які суддя , який розглядає справу про адміністративне правопорушення , зобов'язаний з'ясувати і серед іншого передбачено питання встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, варто звернути увагу , що вказана норма є імперативною і прямо «зобов'язує» суддю за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення з'ясувати питання винуватості або невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд погоджується із тим , що положеннями статті 247 п.7 КУпАП дійсно закріплено можливість закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків , передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас, надаючи оцінку доводам апеляції апеляційний суд звертає увагу, що вказані норми закону (ст.ст.38,247,280 КУпАП) не можуть тлумачитись окремо одне від одної і їх слід розглядати лише системно і у сукупності.

Аналізуючи зазначені норми апеляційний суд, звертає увагу на структуру та положення абзацу першого частини першої статті 247 КУпАП.

По-перше, вона фактично розділена на дві самостійні частини , які і визначають подальший рух у справі з настанням певних подій або встановленням певних обставин.

Так, перша частина речення вказує на те , що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате і наводяться причини з яких , а друга частина наголошує на тому , що вже розпочате підлягає закриттю і наводяться такі ж самі причини. При цьому, слід враховувати , що вказані причини є однаковими за своєю юридичною природою і жодній з них не надається переваги.

Таким чином, виходячи із положень другої частини речення абзацу першого частини першої статті 247 КУпАП вважаю , що в разі якщо провадження у справі було розпочате воно має бути завершене у спосіб, визначений КУпАП.

На обґрунтування вказаного положення слід знову повернутись до положень статті 280 КУпАП , яка прямо вказує , що має зробити суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення і це є саме встановлення винуватості або невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення і в залежності від цього вже приймати рішення про визнання особи винуватою та закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків , передбачених статтею 38 цього Кодексу , якщо такі строки скінчились або ж закриття провадження у справі з інших підстав і в тому числі у зв'язку із відсутністю в діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи конкретну ситуацію щодо ОСОБА_2 апеляційний суд наголошує на тому , що із матеріалів провадження вбачається , що він категорично заперечував свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення , у справі призначалась та була проведена експертиза . Наголошував на своїй невинності у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_2 і в апеляційному суді. З огляду на наведене суддя суду першої інстанції і мав виходити при прийнятті рішення. Виходячи із положень статті 280 КУпАП він мав з'ясувати всі фактичні обставини по справі , вирішити питання щодо винуватості або невинуватості особи і вже після цього в залежності від наявності обставин передбачених п.п.1-9 ч.1 ст.247 КУпАП прийняти рішення щодо призначення стягнення або закриття провадження.

В даному випадку суддя, встановивши фактичні обставини по справі та надавши їй юридичну оцінку та врахувавши закінчення на момент розгляду строків передбачених статтею 38 КУпАП , закрив провадження у справі.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд приходить до висновку, що суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність визнання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків , передбачених статтею 38 цього Кодексу

Що стосується посилань автора апеляції на висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України , постанову судді Апеляційного суду , то вони не є джерелом права і не мають преюдиціального значення у вказаній справі.

Істотних порушень вимог адміністративного процесуального закону , які послугували б підставою для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Рішення судді є законним , обґрунтованим і вмотивованим , а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення , а постанову судді без змін.

Керуючись ст.ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення , а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О.Рябішин