Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., з участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, на постанову судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою суду, ОСОБА_1 07 березня 2018 року о 23 год. 15 хв. в смт. Томашгород по вул. Залізнична, Рокитнівського району Рівненської області керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест» та у медичному закладі з метою встановлення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2018 року та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 07.03.2018 року в присутності ОСОБА_1 будь-яких протоколів, актів чи інших документів працівники поліції не складали. Зазначає, що свідків, які зазначені у протоколі, не було. Крім того, працівники поліції повинен тимчасово затримати транспортний засіб у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1-4 ст. 130 КУпАП. Оскільки, цього зроблено не було, то це підтверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника- адвоката ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД №332228 ОСОБА_1 07 березня 2018 року 0 23 год. 15 хв. в смт. Томашгород по вул. Залізнична, Рокитнівського району Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 11024 », д.н.з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та у медичному закладі з метою встановлення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан виявлення алкогольного спяніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

В судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 просить не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки це поставить його сімю у скрутне матеріальне становище.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставинами, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення є щире розкаяння винного, визнання своєї вини.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 у вчиненому щиро розкаявся, визнав свою вину, своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, позбавлення права керування поставить його сімю у скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку, що дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам і є малозначним.

Суд вважає за можливе застосувати щодо ОСОБА_1 усне зауваження.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу провадженням закрити на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_5