АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1513/18 Справа № 692/861/18 Головуючий по 1 інстанції Чепурний О. П.
Категорія:ч. 1 ст. 172-6 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю прокурора Гречаника Р.І., захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку та жительку АДРЕСА_1 працюючу фельдшером в ФАП с. Кононівна Драбівського району Черкаської області

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, будучи депутатом Кононівської сільської ради Драбівського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, без поважних причин, несвоєчасно подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), оскільки граничний термін подачі законодавством було встановлено 11.04.2018, а фактично декларація подана - 04.05.2018.

01.11.2018 року Драбівський районним судом Черкаської області визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_3 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 1700 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 352 гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2018 року, представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати вищевказану постанову та закрити справу, посилаючись на порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість судового рішення через неповноту встановлених обставин, які мають значення для справи, посилаючись на те, що рішення сільської ради приймається колегіально, а тому ОСОБА_3 не знала та не могла знати про результати розгляду її заяви поданої 11.04.2018 року про дострокове складання повноважень депутата Кононівської сільської ради 7-го скликання, крім того, вказане рішення вона не отримувала власноручно, а тому в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення та наслідки відповідальності за ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_4 в підтримку апеляційних вимог в повному обсязі з наведених в апеляційній скарзі доводів, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд першої інстанції мотивував лише тим, що ОСОБА_3 перебуваючи на посаді депутата сільської ради зобов'язана була бути обізнаною з вимогами антикорупційного законодавства та дотримуватись їх, а також завчасно дізнатися про дату розгляду питання її звільнення. Тобто вина ОСОБА_5 проявлена у формі необережності (ст. 11 КУпАП).

Проте, з таким висновком судді першої інстанції неможливо погодитись виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, коментована стаття визначає правопорушення щодо обов'язкового подання декларації особами, що уповноважені на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.

З об'єктивної сторони правопорушення становить діяння у формі неподання декларації.

Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Із суб'єктивної сторони правопорушення характеризується умисною формою вини.

Примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

Крім того, відповідно до інформаційного листа від 22.05.2017 №223-943/0/4-17 ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», направлений судам першої та апеляційної інстанції для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, щодо квітня 2018 року ОСОБА_3 являлася депутатом Кононівської сільської ради.

26.03.2018 року вона подала електронну щорічну декларацію, як депутат Кононівської сільської ради.

11.04.2018 року ОСОБА_3 написала заяву на ім'я голови Кононівської сільської ради ОСОБА_6 про дострокове складання повноважень депутата Кононівської сільської ради 7-го скликання

04.05.2018 року ОСОБА_3 подала електронну декларацію перед звільненням, за період з 01.01.2018 року по 27.04.2018 року, так і не дочекавшись повідомлення від Голови Кононівської сільської ради про прийняте рішення відносно її заяви від 11.04.2018 року.

Зокрема, 11.04.2018 року було прийняте рішення сесії №29-3/VII Кононівської сільської ради про дострокове припинення повноважень депутата Кононівської сільської ради 7-го скликання.

Разом з цим, даних про належне ознайомлення ОСОБА_3 з рішенням Кононівської сільської ради про припинення її депутатських повноважень в ході розгляду справи не здобуто.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Детальний аналіз вищенаведених обставин в суді апеляційної інстанції вказує, що суддя першої інстанції прийшов до передчасного висновку про достатність доказів, що вказують на наявність складу інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у ОСОБА_3, був відсутній умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування нею будь-якого корупційного інтересу, так як її не було належним чином повідомлено про прийняте рішення, а тому вона не знала про результати розгляду її заяви. Крім того, те, що ОСОБА_304.05.2018 року подала електронну декларацію перед звільненням за період з 01.01.2018 року по 27.04.2018 року, вказують на те, що в ОСОБА_3 не намагалася ухилятися від подачі декларації.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановленні в судовому засіданні апеляційної інстанції обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із скасуванням постанови судді 1 інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю складу адміністративного корупційного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_3 в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба