Провадження № 3/127/5639/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Клапоущак С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 В»ячеслава Броніславовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, проживаючого: м. Вінниця, вул. 600-річчяАДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області з Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №029517, в якому зазначено, що 13 серпня 2018 року о 20.30 год. по вул. Степовій в с. Зарванці, Вінницького району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп»яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан сп»яніння водій відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, зазначив, що 13 серпня 2018 року він знаходився в с. Зарванці по справах, їхав на своєму автомобілі НОМЕР_2. Після вирішення справ він планував залишитись ночувати на своїй дачі, оскільки зранку мав зустріч у с. Зарванці. Він припаркував автомобіль в районі вул. Степова біля поля та зустрівся з товаришем, з яким на полі випив певну кількість алкоголю. Неподалік від них також на полі випивали ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є свідками по справі. Через деякий час стемніло і потрібно було йти до будинку, тому він підійшов до свого автомобіля та відкрив двері, щоб забрати документи, які залишились там. Забравши документи, він мав намір зачинити двері, коли до нього підійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зробили йому зауваження, що він начебто керував автомобілем в стані сп»яніння. Він відповів, що в стані сп»яніння він автомобілем не керував, а повернувся за документами, але вказані громадяни були сильно на підпитку та поводились агресивно, тому у них виник словесний конфлікт. Після цього вони викликали патрульну поліцію та повідомили інспектору поліції ОСОБА_4, що начебто він керував автомобілем в стані алкогольного сп»яніння. На його заперечення інспектор поліції ніяк не відреагував та поставив йому вимогу пройти тест на сп»яніння, від чого він категорично відмовився, оскільки не керував автомобілем після того як випив. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього був складений незаконно, оскільки у нього виник конфлікт із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до складення протоколу, він вважає, що як свідки вони діяли упереджено і відповідно не могли бути залучені в якості свідків.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п. 1 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

За змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров»я. Перелік закладів охорони здоров»я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров»я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено дії поліцейського у якого є достатні підстави вважати, що водії перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного порядку дій у таких випадках.

Як вбачається із матеріалів справи, докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, грунтуються на протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що забравши документи, він мав намір зачинити двері, коли до нього підійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зробили йому зауваження, що він начебто керував автомобілем в стані сп»яніння. Він відповів, що в стані сп»яніння він автомобілем не керував, а повернувся за документами, але вказані громадяни були сильно на підпитку та поводились агресивно, тому у них виник словесний конфлікт. Після цього вони викликали патрульну поліцію та повідомили інспектору поліції ОСОБА_4, що начебто він керував автомобілем в стані алкогольного сп»яніння.

В своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомляли, що 13 серпня 2018 року, близько о 20.30 год. вони перебували в с. Зарванці по вул. Степовій і бачили автомобіль НОМЕР_2, за кермом якого був чоловік в стані алкогольного сп»яніння, який на їх зауваження, що не можна їздити п»яним, зреагував погрозами в їх сторону, ображав нецензурною лайкою, поводив себе неадекватно. Крім того, власноручно у своїх поясненнях свідки написали, що водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на факт вживання алкогольних напоїв в наркодиспансері та за допомогою приладу «Драгер» категорично відмовився. Від підпису та надання пояснень в протоколі також відмовився.

Проаналізувавши вищезазначені пояснення свідків, приходжу до висновку, що пояснення ОСОБА_1, що між ним та свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ще до складання протоколу про адміністративне правопорушення виник конфлікт є правдивими, оскільки підтверджуються письмовими поясненнями самих свідків. Оскільки між ОСОБА_1 та свідками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виник конфлікт, то є сумніви у їх неупередженості під час залучення їх поліцейським у якості свідків.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Отже, поліцейський ОСОБА_4, який склав протокол про адміністративне правопорушення, при залучені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якості свідків мав би з»ясувати, які відносини склались між ОСОБА_1 та вищезазначеними свідками.

Слід зазначити, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з метою перевірки їх пояснень неодноразово викликались у судове засідання, однак не з"явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, водії, стосовно яких у поліцейського є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як було встановлено в судовому засіданні водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

В протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський ОСОБА_4 зазначив, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп"яніння, однак будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, крім пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, щодо неупередженості яких є сумніви, матеріали справи не містять.

Отже, в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, пояснення ОСОБА_1, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп»яніння, матеріалами справи не спростовані.

Слід також зазначити, що в порушення ст. 254 КУпАП, ОСОБА_1 не був вручений другий екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки другий екземпляр протоколу міститься в матеріалах справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, приходжу до висновку, що під час розгляду справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 251, ст. 252, ст. 266, ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 В»ячеслава Броніславовича до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: