Справа № 363/4902/17 Головуючий у І інстанції Баличева М. Б.
Провадження № 33/780/203/18 Доповідач у 2 інстанції Ігнатюк
Категорія 138 11.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю: правопорушника ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, 25 листопада 2017 року, о 09 годині 30 хвилин, на автомобільній дорозі Київ-Овруч, 37 км, в с. Лютіж Вишгородського району Київської області, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1, в порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки та швидкості руху, під час виникнення небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 указав на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи зясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Указав на те, що саме дії водія «Huyndai» перебували у причинному звязку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів, який виїзжаючи із прилеглої території АЗС, на головну дорогу, не переконався що це буде безпечно та не надавши переваги у русі автомобілю під його керуванням створив аварійну ситуацію. Окрім цього, апелянт вважав, що проведений судовий розгляд є неповним та формальним без проведення судової-автотехнічної експертизи, а висновки судді місцевого суду щодо його вини у дорожньо-транспортній пригоді передчасними, оскільки будь-яких належних доказів його винуватості матеріали справи не містять. Апелянт звернув також увагу і на те, що з огляду на статтю 6 Європейської конвенції захисту прав людини та практику Європейського суду з прав людини, за своїм змістом адміністративне правопорушення, яке йому поставлено у вину є кримінальним обвинуваченням, яке повинно розглядатися із забезпеченням гарантій, передбачених ст.6 Конвенції. Вважав, що саме орган, який склав протокол, повинний був доводити його вину у суді першої інстанції. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_2, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

захисника ОСОБА_3, який апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, який апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до постанови від 11.01.2018 року ОСОБА_2 у вину поставлено порушення п.12.1 та п.12.3 ПДР України, тобто вимог ПДР України, які регламентують вибір водієм безпечної швидкості руху та дії водія у випадку виникнення небезпеки чи перешкоди для його руху. Поряд із цим, у ході провадження у даній адміністративній справі питання щодо швидкості із якою рухався автомобіль «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 не зясовувалось, доказів того, що дії водія ОСОБА_2 при виборі швидкості руху не відповідали вимогам п.12.1 ПДР України матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів і того, що водієм ОСОБА_2 не було дотримано вимог п.12.3 ПДР України, зокрема, відсутні будь-які докази того, що водій ОСОБА_2 у дорожній обстановці, яка передувала ДТП мав технічну можливість попередити зіткнення транспортних засобів будь-яким із способів, передбачених п.12.3 ПДР України.

Суддею при вирішенні питання про винність ОСОБА_2 не були враховані дії у зазначеній вище дорожній обстановці іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_4, який виїжджаючи із автозаправної станції на проїзну частину дороги, в порушення вимог п.п.10.1 та 10.2 ПДР України, не був уважним та не надав дорогу транспортному засобу, а саме автомобілю «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по проїзній частині дороги, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Матеріали справи указують на те, що саме порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.10.1 та 10.2 ПДР України перебуває у прямому причинному звязку із зіткненням транспортних засобів та наслідками у виді пошкодження цих транспортних засобів. Зазначена обставина знайшла своє відображення у постанові Апеляційного суду Київської області від 11.04.2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке проявилось у тому, що він, у зазначеній вище обстановці, виїжджаючи із автозаправної станції допустив порушення п.п.10.1 та 10.2 ПДР України, що і стало причиною ДТП у вигляді зіткнення зазначених транспортних засобів та їх пошкодження.

Доводи водія ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_6 мав можливість попередити зіткнення транспортних засобів шляхом гальмування є необґрунтованими і не спростовують доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 Так, матеріали справи не містять доказів того, що останній мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом застосування гальмування. Безпосередньою причиною ДТП, яка перебуває у прямому причинному звязку із пошкодженнями транспортних засобів є порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1 і 10.2 ПДР України. Окрім того, суд зважає на те, що відповідно до вимог п.1.4 ПДР України у зазначеній вище дорожній обстановці водій ОСОБА_2 мав право розраховувати на те, що ОСОБА_4 виїжджаючи на головну дорогу із прилеглої, дотримуючись п.п. 10.1 і 10.2 ПДР України, надасть йому перевагу у русі.

Враховуючи викладене, постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_2, на підставі п.1 ч.1. ст.247 КУпАП, підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення (із підстав, передбачених ч.1 ст.247 КУпАп).

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ігнатюк О.В.