ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17.10.2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

В С Т А Н ОВ И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17.10.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 працюючого головою Товариства по експлуатації індивідуальних гаражів НОМЕР_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.41 ч.3 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, голова правління товариства по експлуатації індивідуальних гаражів НОМЕР_1 ОСОБА_2 впродовж 2017-2018 років не забезпечив дотримання чинного законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.41 КУпАП.

Так, в ході інспекційного відвідування в період з 06.08.2018 року по 09.08.2018 року головним державним інспектором Управління Держпраці в Чернівецькій області Гончар О.А. встановлено, що на території, яка належить Товариству по експлуатації індивідуальних гаражів НОМЕР_1 працівник ОСОБА_3 виконував функції охоронника ( здійснював запуск та випуск транспортних засобів на територію гаражного кооперативу), в порушення вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України «Укладення трудового договору», без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу. Крім цього, під час проведення інспекційного відвідування головою правління ОСОБА_2 надано цивільно-

ЄУНСС 727/9009/18 справа №33/822/9/18 головуючий у 1інстанції Волошин С.О.

правові договори про надання послуг, які укладені між Товариством по експлуатації індивідуальних гаражів НОМЕР_1 та ОСОБА_5 термін дії з 01.10.2017 року, ОСОБА_6 від 25.06.2017 року, ОСОБА_7 від 10.10.2017 року, які носять всі ознаки трудових правовідносин, а також надано відомості про щомісячну виплату заробітної плати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за січень-липень 2018 року, а не винагороди, яка нараховується та виплачується за актами виконаних робіт, як це передбачено при укладенні цивільно-правових угод.

Даний факт свідчить, що між вказаними працівниками та Товариством по експлуатації індивідуальних гаражів НОМЕР_1 мають місце трудові відносини, а не цивільно-правові. Фактичний допуск до роботи працівників ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі таких договорів свідчить про спробу підміни трудових відносин цивільними і є порушенням ст.21 ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України - допуск до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

На цю постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог апелянт вказував, що перевірка виду економічної діяльності не входить в компетенцію Державної служби з питань праці, а такий вид перевірки здійснюється відповідальними працівниками Державної фіскальної служби. Ще ОСОБА_2 вказував, що з наявної в Направленні інформації, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було уповноважено здійснити інспекційне відвідування тривалістю 2 робочих дні в період з 06 серпня 2018 року по 07 червня 2018 року на предмет дотримання вимог законодавства про працю, мінімальних гарантій в оплаті праці, укладених трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками. До Направлення №04-200 не додано копію наказу Органу контролю, що суперечить ч.2 ст.7 Закону №877-V, а тому вважає, що проведене інспекційне відвідування вчинено з порушенням вищевказаного Закону, не уповноваженими особами та поза межами строку здійснення заходу. При цьому зазначав, що уповноважені посадові особи Органу контролю самовільно зупинили інспекційне відвідування на два робочі дні, зобов'язавши Об'єкт відвідування у строк до 09 год. 09 серпня 2018 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Також апелянт вказував, що Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів не використовувало найману працю робітників, а Товариством було укладено цивільні договори із суб'єктами підприємницької діяльності, які надають послуги по здійсненню охорони. Також ОСОБА_2 посилався на те, що Органом контролю, за відсутності відповідного дозволу, було вилучено ряд оригіналів документів Об'єкта відвідування. Крім того, апелянт в цій скарзі вказував про незаконність Постанови від 30.08.2018 року, постановлену заступником начальника Управління Держпраці, яка не є предметом оскарження. Вважає результати проведеного інспекційного відвідування неправомірним.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали провадження та наведені апелянтом доводи, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2018 року, Акту інспекційного відвідування, яка використовує найману працю від 09.08.2018 року та Припису про усунення виявлених порушень від 09.08.2018 року вбачається, що головним державним інспектором Управління Держпраці Чернівецької області Гончаром О.А. в період з 06.08.2018 року по 09.08.2018 року проведено інспекційне відвідування товариства по експлуатації індивідуальних гаражів НОМЕР_1 де головою правління цього товариства є ОСОБА_2 Аналіз зазначених документів свідчить про те, що предметом інспектування було додержання вимог законодавства про працю, мінімальних гарантій в оплаті праці, укладених трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками, а не перевірка виду економічної діяльності Товариства, як про те вказує апелянт в своїй скарзі (а.с.1-5, 6-12, 13-14).

Що стосується тверджень апелянта про самовільне зупинення інспектування головним інспектором Держпраці Гончаром О.А. на два робочі дні, необхідно відмітити, що відповідно до п.18 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ №295 від 26.04.2017року, у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об'єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Апелянт не заперечує те, що йому була пред'явлена 06.08.2018 року головним інспектором Держпраці письмова вимога із зазначенням строку надання необхідних документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.

А тому твердження ОСОБА_2 про те, що результати інспектування не можуть бути враховані через те, що таке інспектування було здійснено в порушення визначених в Направленні строків, є безпідставним.

Крім того, твердження ОСОБА_2 про те, що Товариство не використовувало найману працю, а укладало цивільні угоди з суб'єктами підприємницької діяльності про надання ними Товариству послуг з охорони і з останніми не потрібно було укладати трудові договори, також є необґрунтованим.

В матеріалах провадження є достатньо даних про те, що особи, які на постійній основі виконували обов'язки охоронців, не мають ліцензій на здійснення такої діяльності, для них було встановлено графіки чергування, вони отримували заробітну плату, а не разові винагороди за виконану роботу, як це передбачено в разі укладення цивільно-правових угод.

А тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що між Товариством по експлуатації індивідуальних гаражів НОМЕР_1 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 мають місце трудові відносини і допуск цих осіб до роботи на підставі цивільних угод свідчить про спробу підміни трудових відносин цивільними і є порушенням ст.21 ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України - допуск до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та не повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу. Такі дії ОСОБА_2, який є головою Товариства по експлуатації індивідуальних гаражів НОМЕР_1 судом правильно кваліфіковано за ст.41 ч.3 КУпАП.

Що стосується тверджень апелянта про те, що в ході інспектування без відповідного дозволу були вилучені окремі оригінали документів Товариства, необхідно відмітити, що дії інспектора можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку і такі дії інспектора не є предметом апеляційного оскарження та не можуть впливати на законність прийнятого судом рішення.

Рішення суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.41 ч.3 КУпАП, є обґрунтованим і стягнення на ОСОБА_2 накладено в межах санкції цієї норми.

Підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення немає, а тому в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.41 ч.3 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя