Справа № 425/1361/17
Провадження № 33/782/31/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Апеляційного суду Луганської області Белах А.В. за участю прокурора прокуратури Луганської обл. ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєро-донецького міськсуду Луганської обл. від 22.01.2018 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2, яка народилася 7.05.1963 р. у м. Брянка Лу-

ганськї обл., громадянин України, працює

суддею Брянківського міськсуду Лугансь-

кої обл. (тимчасово прикріплена до Рубіжа-

нського міськсуду Луганської обл.), не за-

міжня, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1,

мікрорайон Молодіжний, б. 2, кв. 52,

визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 1726 КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 1726 КУпАП, зак-рито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 Указом Президента України від 14.10.2002 р. № 926/2002 була призначена на посаду судді Брянківського міськсуду Луганської обл. та Постановою Верховної Ради України від 22.05.2008 р. № 300-VI обрана суддею цього ж суду безстроково, відповідно до Рішення Ради суддів України від 4.02.2016 р. № 11 та наказів го-лови Рубіжанського міськсуду Луганської обл. вона тимчасово прикріплена до Рубіжанського мі-ськсуду Луганської обл. та будучи відповідно до підпункту «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 1726 КУпАП, субєктом відповідальності за правопорушен-ня, повязані з корупцією, в порушення вимог, передбачених п. 2 Розділу XIII «Прикінцевих поло-жень» Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 р., що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 958/29088, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 31.01.2017 р., в порушен-ня встановленого строку до 30.10.2016 р., подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 р., чим вчинила адміністративне право-порушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 Кодексу Ук-раїни про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» письмово не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про сут-тєві зміни у майновому стані, а саме про те, що 28.09.2016 р. на її картковий рахунок платіжним дорученням № 682 було перераховано дохід (суддівська винагорода) в розмірі - 79685,06 грн., що перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 р., тобто є суттєвою змі-ною у її майновому стані. Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно- те-лекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на вико-нання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_2 у десятиденний строк з мо-менту отримання цих грошових коштів, письмово не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декла-рацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке перед-бачена ч. 2 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та доповненнях до неї ставиться питання про скасу-вання постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що судом першої інстанції прийняте рішення при неповному дослідженні всіх об-ставин справи, а саме те, що декларацію за 2015 рік в електронному варіанті вона дійсно подала 31.01.2017 р., а не в період з 01.09.2016 р. по 30.11.2016 р. (відповідно до вимог Закону) з обєк-тивних причин, а саме: інформація, яку потрібно було відображати в електронному варіанті (данні про реєстрацію моєї нерухомості - реєстраційні номери нотаріального посвідчення та дати) на той час у неї були відсутні, так як усі документи ( у тому числі на квартири ) були вивезені її старшим сином - ОСОБА_3 за межі України під час бойових дій у липні 2014 р., де вона меш-кала під час проведення АТО, а 23.06.2015 р. її син трагічно загинув у ДТП і їй знадобилося біль-ше року, щоб знайти та повернути документи додому, а без заповнення вказаних колонок деклара-цію не можливо було заповнити. Пусті колонки не давали можливості відправити декларацію. Па-перову декларацію за 2015 рік вона подала своєчасно, про що свідчить посилання суду. Інше неру-хоме майно у 2015 році, ніж відображене на папері, у неї не появилося. Саме цей факт, на її думку прямо вказує на відсутність у неї умислу на скоєння правопорушень. Вказує, що наявність воєн-них дій на той час ніким не спростовується. Коли розривалися снаряди за вікнами її дома, то вона, як нормальна людина постаралася, щоб цінні речі та бумаги, напередодні були вивезені. Так скла-лося життя, а саме моє мешкання в зоні проведення АТО, що їй був потрібен додатковий час для збирання даних, вважає, що це є дуже поважною причиною.

Крім того, вказує, що вона не отримувала суддівську винагороду протягом 6 місяців (із бе-резня до серпень включно) і це була заборгованість саме суддівської винагороди, яку було нарахо-вано і не сплачено своєчасно. Вважає це не є суттєвою зміною у моєму майновому стані. 31.01.2017 р. вона надала електронну декларацію про доходи і вказана сума суддівської винагоро-ди (заробітної плати) там вказана. В матеріалах справи є довідка судової адміністрації, яка містить данні, що вказана сума нараховувалася щомісяця. Про це свідчить і данні Пенсійного фонду Укра-їни за 2016 рік, де можна побачити, що нарахування суддівської винагороди та сплата внесків до ПФУ відбувалося щомісяця, а не однією сумою.

В доповненні до апеляції вказує, що відповідно до «Порядку проведення контролю та пов-ної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого само-врядування», затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.02.2017 р.№ 56 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.02.2017 р. за № 201/30069 посадові особи Національної поліції не є субєктом, які наділені правом перевірки як декларацій, так і змін у майновому стані субєктів декларування, а такі повноваження мають виключно праців-ники НАЗК.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала доводи апеля-ційної скарги та доповнень до неї, просила її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні просив скасувати постанову суду, тому що місцевий суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутністю ОСОБА_2 та прийняти но-ву постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 1726 КУпАП, та закрити провадження у справі у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріа-ли справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість пос-танови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задо-воленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно, обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопо-рушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну пра-вову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено не-правильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, або визнає обґрунто-ваним ненадання їх до місцевого суду, або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провад-ження по справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, пере-дбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 1726 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґ-рунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Суд першої інстанції на підставі наданих та досліджених матеріалів правильно встановив, що, у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. п. 6,7 п. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобовязаний виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, подавати декларацію особи, уповно-важеної на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання коруп-ції» визначено, що про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього За-кону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядуван-ня, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Пунктом 1 Рішення № 2 від 10.06.2016 р. Національного агентства з питань запобігання ко-рупції, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 р. № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 р. № 1153/29283 визначе-но, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання коруп-ції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядуван-ня, розпочинає свою роботу в два етапи. Першим етапом було зобовязано службових осіб, які ста-ном на 01 вересня 2016 р. займали згідно зі ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» від-повідальне чи особливо відповідальне становище, подати щорічну декларацію особи, уповноваже-ної на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік. Строк у який потрі-бно було подати таку декларацію - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 р. по 30 жовтня 2016 р., а саме 60 діб.

Згідно з приміткою до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті віднесено, зокрема посаду судді.

Подання зазначеної Декларації відбувається у порядку затвердженому рішенням № 3 Наці-онального агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. № 959/29089) «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Отже, з вищевикладеного суд встановив, що ОСОБА_2 будучи субєктом декларування та особою, яку віднесено до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідаль-не становище, а саме суддею, зобовязана була подати Декларацію за 2015 рік до 30.10.2016 р..

Проте, згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікацій-ної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_2 подала Декларацію за 2015 рік лише 31.01.2017 р., тобто з порушенням строків передбачених ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобі-гання корупції» (https://public.nazk.gov.ua/declaration/d0725351-e5f4-481b-b7ad-7c99f38c4383).

Відповідно до листа НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 р. дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр) співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до Ре-єстру.

Також, судом було встановлено, що 29.01.2016 р. Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Луганській обл. ОСОБА_2 було надано довідку про її доходи за 2015 р.

Відповідно до Декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік, поданою ОСОБА_2 у паперовому вигляді, зазначена в ній інформація не має та-кого обсягу, що потребує більше, ніж 60 діб на збір та встановлення достовірності, а тому суд дій-шов до висновку, що для заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій дер-жави або місцевого самоврядування у термін передбачений законодавством, була наявна вся необ-хідна інформація.

Також, відповідно до листа НАЗК від 01.02.2017 р. № 53-09/2205/17, обмежень доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у період з 01.09.2016 р. по 30.10.2016 р. не було.

Суд першої інстанції критично оцінив пояснення ОСОБА_2 стосовно того, що вона не мала необхідних відомостей для заповнення декларації та розцінив вказані пояснення, як спробу уникнути адміністративної відповідальності та накладення стягнення. З таким висновком погод-жується і апеляційний суд.

Крім того, як правильно зазначив суд, що кваліфікуючою ознакою правопорушення, перед-баченого ч.1 ст. 1726 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації особою, уповноваженою на вико-нання функцій держави, без поважної причини. Встановлення причин і визначення їх поважності (неповажності) є одним із основних завдань у справах вказаної категорії. Перелік таких причин за-конодавцем не визначено, отже це є оціночним поняттям. При цьому факт наявності таких підстав має бути документально засвідчений відповідними документами, тоді як ОСОБА_2 не надала суду жодних доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасного подання декларації, а тому, суд прийшов до правильного висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, що ОСОБА_2 несвоєчасно подала декларацію, через несумлінне ставлення до вимог антикорупційного за-конодавства.

Водночас апеляційний суд не може погодитися з доводами апелянта та вважає встановле-ним, що електронна форма подання Декларації передбачає, що у разі, якщо відповідна інформація не відома декларанту і вона не може бути ним отримана із офіційних джерел (наприклад, правовс-тановлюючі документи, відповідні державні реєстри), то у відповідних полях електронної форми декларації слід обрати помітку «Не відомо» і декларація буде вважатися поданою.

Зі змісту закону випливає, що ОСОБА_2 було необхідно і достатньо на підставі наяв-них у неї відомостей заповнити і подати Декларацію в строки встановлені законодавством та рі-шеннями НАЗК, також вона мала можливість внести зміни до цієї Декларації, тому що Закон «Про

запобігання корупції» передбачає 7 днів для подання виправленої декларації.

За таких обставин доводи апелянта про те, що оригінали документів на нерухомість на той час у неї були відсутні, так як усі документи ( у тому числі на квартири ) були вивезені її старшим сином - ОСОБА_3 за межі України під час бойових дій у липні 2014 р., а 23.06.2015 р. він трагічно загинув у ДТП на території Російської Федерації і їй знадобилося більше року, щоб знайти та повернути документи додому, а без заповнення вказаних колонок декларацію не можли-во було відправити декларацію, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не під-лягають задоволенню, тому що як було вказано відсутність деяких повних відомостей для запов-нення декларації не є перешкодою для її подання у встановлені законодавством строки.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції про те, що в діях апелянта відсут-ній умисел з огляду на досліджені докази, які вказують, що у ОСОБА_2 у встановлені законо-давством строки була можливість подати Декларацію за 2015 рік, доказів поважності пропуску цього строку вона не надала, а її посилання в апеляції на відсутність у неї на той час правовстано-влюючих документів апеляційний суд також не вважає обґрунтованими та такими, що заслугову-ють на увагу.

Крім того, суд першої інстанції на підставі наданих та досліджених матеріалів правильно встановив, що ОСОБА_2, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання ко-рупції» письмово не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а саме про те, що 28.09.2016 р. на її картковий рахунок платіжним дору-ченням № 682 було перераховано дохід (суддівська винагорода) в розмірі - 79685,06 грн., що пере-вищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 р., тобто є суттєвою зміною у її майновому стані. Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно- телекому-нікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання фун-кцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_2 у десятиденний строк з моменту от-римання цих коштів, письмово не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповнова-жених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністра-тивне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду

на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, по-вязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке зако-ном встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно- правову відпові-дальність.

Підпунктами 6 та 7 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбаче-но, що суддя зобовязаний виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законо-давством у сфері запобігання корупції, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла на час отримання ОСОБА_2 доходу, тобто станом на 28.09.2016 р.) у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазна-чений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовяза-ний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єди-ного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або міс-цевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Також, Рішенням від 10.06.2016 р. № 2 Національного агентства з питань запобігання кору-пції (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12, п. 2 Розділу XIII Прикінцеві положення Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобіган-ня корупції вирішило: Визначити, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону Ук-раїни «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: 1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів деклару-вання, зокрема: повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, перед-бачені ч. 2 ст. 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з приміткою до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, відносяться і судді.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 №928-VІІ, встановлено з січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати - 1378 грн., тобто 50 мінімальних заробітних плат складало 68900 грн.

Відповідно до листа Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській обл. від 18.04.2017 р. судді Брянківського міськсуду Луганської обл. ОСОБА_2 28.09.2016 р. на картковий рахунок платіжним дорученням № 682 було перераховано дохід (суд-дівська винагорода) в розмірі - 79685,06 грн., що перевищує 50 мінімальних заробітних плат, вста-новлених на 1 січня 2016 року, тобто є суттєвою зміною у її майновому стані.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держа-ви або місцевого самоврядування», ОСОБА_2 після отримання вказаного доходу в сумі 79685,06 грн., розмір якого перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 року, що є суттєвою зміною у майновому стані, у десятиденний строк з моменту отримання, всупереч вимогам законодавства, письмово не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З пояснень ОСОБА_2 слідує, що вона дійсно отримала всю цю суму грошових коштів у вказаний строк та мала можливість ними розпоряджатися за своїм розсудом.

Згідно ч. 2 ст. 1726 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не пові-домлення та несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані особою, уповнова-женою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Апеляційний суд погоджується з критичною оцінкою пояснень ОСОБА_2 судом пер-шої інстанції про те, що вона не отримувала суддівську винагороду протягом 6 місяців, і це була заборгованість її суддівської винагороди, яку було нарахована та не сплачено своєчасно, оскільки такі її пояснення є невизнанням вини, позицією захисту і повністю були спростовані досліджени-ми у судовому засіданні документами.

Крім того, надані апеляційному суду ОСОБА_2 довідки про доходи, надану ТУ ДСА ( а.пр. 78, т. 2) та Форма ОК-5, надану Песійним фондом України ( а. пр. 103-105, т. 2) не спрос-товують самого факту отримання нею одноразового доходу, який перевищив 50 мінімальних заро-бітних плат та про який вона не повідомила НАЗК у встановлений спосіб, свідчать лише про те. що в цих установах використовуються різні методики обрахування та обліку доходів громадян.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 1 та ч. 2 ст. 1726 КУпАП, з якою погоджується і апеляційний суд.

Також, апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопо-рушення повинен був дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до субєктів цього ко-рупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провад-ження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи, що підтверджується її листом на електронну адресу суду ( а. пр. 29, т. 2), просила розглянути справу за її відсутності, тобто судом не були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, не вка-зує на такі порушення і сама ОСОБА_2 в своїй апеляції, а тому підстав для скасування поста-нови суду нема.

Також, апеляційний суд вважає недоречними посилання в апеляції на «Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджений Рішенням Національного агентства з питань запобіган-ня корупції 10.02.2017 р.№ 56 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.02.2017 р. за № 201/30069 та вказівки на те, що посадові особи Національної поліції не є субєктом, які наділені правом перевірки як декларацій, так і змін у майновому стані субєктів декларування, а такі повно-важення мають виключно працівники НАЗК, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП упов-новажені на те посадові особи Національної поліції мають право складати протоколи про правопо-рушення, передбачені ст. ст. 1724 1729 КУпАП. Порядок складання протоколів та повноваження посадових осіб Національної поліції при складанні адмінпротоколів врегульовано Наказом МВС України від 6.11.2015 № 1376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1.12.2015 р. за № 1496/27941 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопо-рушення в органах поліції» та Положенням про Департамент захисту економіки Національної по-ліції, затвердженого наказом Голови національної поліції України від 7.11.2015 р. № 81.

Перевіркою матеріалів справи апеляційний суд не встановив порушень під час складання протоколів про адмінправопорушення посадовими особами Національної поліції України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скар-ги ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Сєвєродонецького міськсуду Луганської обл. від 22.01.2018 р., якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 1726 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення у відно-шенні ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 1726 КУпАП, закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.