АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/315/18 Справа № 712/5328/17 Суддя в 1 інстанції - Чечот А. А.
Категорія: ст.124 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції - Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст.38 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2016 р. о 14-08 год., ОСОБА_3. на автомобільній дорозі Куликівка-Думанці керував автомобілем «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 (нал. ОСОБА_6.) та під час зустрічного роз'їзду не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з задньою лівою частиною автомобіля «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався назустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 02 квітня 2018 року провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Своє рішення суддя районного суду мотивувала тим що, згідно висновку судової автотехнічної експертизи №1358/17-23 від 15.03.2018 р. складеного експертом ЧВ КНДІС ОСОБА_7, якщо на момент зіткнення, автомобіль «ВАЗ217130» д.н. НОМЕР_1 рухався по зустрічній смузі руху автомобіля «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2, то дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.11.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв'язку з виникненням ДТП. Якщо на момент зіткнення автомобіль «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2 рухався по зустрічній смузі руху автомобіля «ВАЗ217130» д.н. НОМЕР_1, то дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.11.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв'язку з виникненням ДТП.

Також суддя районного суду зазначила, що згідно висновку вказаної судової автотехнічної експертизи встановлено, що в постанові та матеріалах справи відсутні відомості про моменти виникнення небезпеки для руху водіям (розташування автомобілів на проїзній частині у вказані моменти, розташування місця зіткнення, відповідних відстаней між автомобілями чи до місця зіткнення) тому вирішити питання чи мав водій автомобіля «ВАЗ217130» д.н. НОМЕР_1 технічну можливість зупинити автомобіль до місця зіткнення у момент небезпеки для руху та чи мав водій автомобіля «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2, технічну можливість зупинити автомобіль до місця зіткнення у момент небезпеки для руху не представилося можливим.

Не погоджуючись з рішенням судді Соснівського районного суду м.Черкаси, представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно нього закрити в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд порушив вимоги ст.280 КУпАП, так як встановив що ОСОБА_3. вчинив правопорушення і в той же час не встановив, чи винний він у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова не містить ніяких обґрунтувань стосовно встановлення вини ОСОБА_3, що не дає можливість потерпілому ОСОБА_4 надати вказану постанову до страхової компанії для відшкодування збитків. Зазначає, що згідно висновку судової автотехнічної експертизи №1358/17-23 від 15.03.2018 р., встановлено, що на момент зіткнення автомобілів «ВАЗ217130» та «Mitsubishi», встановлено невідповідність дій водія ОСОБА_3 п.11.3 ПДР України, при встановленні, що останній рухався по зустрічній смузі руху. Вказує, що суд не дослідив та не надав належну оцінку іншим доказам у справі, зокрема протоколу про амінправопорушення та схемі ДТП, а також показам потерпілого та свідка, які були в судовому засіданні та давали пояснення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та просили її задовольнити, ОСОБА_3, який заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, дослідивши викладені в ній доводи та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону були дотримані при вирішенні даної справи судом першої інстанції.

29.03.2017 р. слідчим СВ Кам'янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Сердюком В.В. закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України у зв'язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.41).

Як встановлено в ході апеляційного розгляду постанова слідчого про закриття вказаного кримінального провадження ніким з учасників дорожньо-транспортної пригоди не оскаржувалась і є чинною.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3. пояснив, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 09.08.2016 р., відбулася за вини водія ОСОБА_4, який керував автомобілем «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2. Зазначив, що він на автодорозі Куликівка-Думанці рухався по правій смузі, близько 0,5 м. від узбіччя та не змінював напрямку руху. Коли автомобіль під керуванням водія ОСОБА_4 з'явився в полі його зору то він рухався по його смузі, однак на відстані близько 10 м. до його автомобіля, раптово водій ОСОБА_4 різко змінив напрямок руху щоб зайняти свою смугу, але його автомобіль занесло боком прямо на нього, в результаті чого відбувся удар задньої лівої частини автомобіля «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2 по передній фарі його автомобіля «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1. Зауважив, що коли приїхали працівники поліції і проводили огляд місця ДТП то з ними почав спілкуватися пасажир водія автомобіля «Mitsubishi», який в минулому працював в міліції, після цього працівники поліції зробили його - ОСОБА_3 винуватим у вчиненні ДТП та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, цей же свідок надав в суді першої інстанції неправдиві покази. Вважає, що його вини у дорожньо-транспортній пригоді не має.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 09.08.2016 р. він їхав на своєму автомобілі «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2 в напрямку м.Черкаси з с.Лубенці зі швидкістю 25 км.год. в його автомобілі був пасажир ОСОБА_8. На ділянці дороги між селами Лубенці та Чубівка попереду з ліва були великі кущі, із-за яких раптово на швидкості 60-70 км.год. виїхав автомобіль «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, і не зупиняючись вдарив передньою частиною свого автомобіля його автомобіль в бокову частину, будь-яких дій на уникнення ДТП ОСОБА_3. не вчиняв, а він - ОСОБА_4 не встиг уникнути зіткнення, так як не очікував, що хтось може на шаленній швидкості виїхати на зустріч із-за кущів. Зазначив, що перед зіткненням він ніяких маневрів не здійснював рухався по своїй смузі руху. Наголосив, що в результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження а його автомобіль був пошкоджений. Після зіткнення ОСОБА_3. свою вину визнав і обіцяв відшкодувати завдані збитки та просив не викликати працівників поліції. Своєї вини у дорожньо-транспортній пригоді він не вбачає, вважає, що в ній винним є саме ОСОБА_3.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 1358/17-23 від 15 березня 2018 року, складеного експертом ЧВ КНДІСЕ ОСОБА_7 якщо на момент зіткнення, автомобіль «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 рухався по зустрічній смузі руху автомобіля «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2, то дії водія ОСОБА_3. не відповідали вимогам п.11.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв'язку з виникненням ДТП.

Якщо на момент зіткнення автомобіль «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2 рухався по зустрічній смузі руху автомобіля «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 то дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.11.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв'язку з виникненням ДТП.

Таким чином, висновком експерта встановлено можлива невідповідність, як дій ОСОБА_3 п.11.3 ПДР України, так і невідповідність дій ОСОБА_4 п.11.3 ПДР України при встановленні, що вони рухалися по зустрічній смузі руху.

Крім того, згідно вказаного висновку судової автотехнічної експертизи встановлено, що в постанові та матеріалах справи відсутні відомості про моменти виникнення небезпеки для руху водіям (розташування автомобілів на проїзній частині у вказані моменти, розташування місця зіткнення, відповідних відстаней між автомобілями чи до місця зіткнення) тому вирішити питання чи мав водій автомобіля «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 технічну можливість зупинити автомобіль до місця зіткнення у момент небезпеки для руху, та чи мав водій автомобіля «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2 технічну можливість зупинити автомобіль до місця зіткнення у момент небезпеки для руху не представилося можливим.

Отже, вказаний висновок експерта не надав чіткої відповіді на поставлені питання зазначені в постанові судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.07.2017 р.

Для повного встановлення істини у справі, постановою від 11.05.2018 р. апеляційним судом призначено повторну судову автотехнічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Однак, для проведення зазначеної експертизи, водіям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 необхідно було надати автомобілі, які отримали пошкодження в наслідок ДТП, що сталася 09.08.2016 р. та інші вихідні дані про що були повідомлені вказані водії.

24.09.2018 р. на адресу апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшло письмове повідомлення, в якому він зазначив, що його автомобіль «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 знаходиться в такому ж стані, як і після ДТП і він готовий надати його для проведення експертизи, однак, представник іншого учасника ДТП ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 22.08.2018 р. повідомив суд, що надати автомобіль «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями, які були спричинені в момент виникнення ДТП не має можливості, так як автомобіль відремонтований.

Отже, за таких обставин проведення повторної судової автотехнічної експертизи, яка була призначена апеляційним судом виявилося неможливим, що призвело до неможливості встановлення судом міри вини, як в діях водія ОСОБА_3, так і в діях водія ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 09.08.2016 р. по автомобільній дорозі за напрямком Куликівка-Думанці в напрямку м.Черкаси. Аналогічна ситуація сталася і при розгляді справи судом першої інстанції, оскільки висновок експерта від 15.03.2018 р. за № 1358/17-23 виявився неконкретним, і суд закрив провадження у справі в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, аналізуючи пояснення ОСОБА_4 надані ним в суді апеляційної інстанції, суд критично оцінює їх в частині повного звинувачення у вчиненні ДТП ОСОБА_3, та заперечення і відсутності будь-якої вини зі свого боку.

За вказаних обставин, вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому немає підстав для скасування оскарженої постанови.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, що викладені в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4, залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 02 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко