П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2018 Справа №607/23488/18

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого електромеханіком тягової підстанції ПАТ «Укрзалізниця», неодруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

31 листопада 2018 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_1, перебуваючи за адресою: м. Тернопіль, вул. Вербицького, 6/5 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сімї, під час якого чинив на неї моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засідані особа, що притягується до адміністративної відпоідальсності ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 31 жовтня 2018 року близько 22.00 год. вечора він прийшов у квартиру за адресою: м. Тернопіль, вул. Вербицького, 6/5, співвласником якої являється, для того, щоб допомогти сестрі забрати речі. В цей час його мати ОСОБА_2 розпочала чергову сварку, почала його шарпати, штовхати, вдарила в обличчя. ОСОБА_1 стверджує, що він не вступав в конфлікт з матірю, остання провокує сварки через спір за квартиру.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частина 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Пунктом 3 ч. 1 с. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_2 було доставлено в ТМКЛ №1 із діагнозом: забій середнього пальця правої руки. Повідомлення про вказану подію надійшло 01 листопада 2018 року о 00.10 год. Зі слів ОСОБА_2 травми вона отримала по місцю проживання (вул. Вербицького,6/5, м. Тернопіль) від зятя та колишнього чоловіка. Вказані обставини відображено у рапорті інспектора-чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 01 листопада 2018 року.

ОСОБА_1 31 жовтня 2018 року о 22.48 год. звертався в ТМКЛ№1 з діагнозом: осадження слизової оболонки нижньої губи, забій нижньої губи. Зі слів останнього травми він отримав по вул. Вербицького,6/5 в м. Тернополі під час конфлікту з ОСОБА_2, що зафіксовано у рапорті інспектора-чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 31 жовтня 2018 року та вбачається з довідки вказаного лікувального закладу від 31 жовтня 2018 року №12959.

10 листопада 2018 року ДОП СДОП ВП ПП Тернопільського ВП ГУНП В Тернопільській області ОСОБА_4 складено довідку про розгляд повідомлення лікаря ТМКЛ №1 від 10 листопада 2018 року та заяви ОСОБА_1 з якої слідує, що під час розгляду звернення останніх встановлено, що ОСОБА_2, ображала свого сина ОСОБА_1 нецензурною лайкою, залякувала та погрожувала фізичною розправою та виганяла із квартири, чим вчиняла щодо нього психологічне та моральне насильство. Однак, за результатами розгляду чомусь було прийнято рішення відносно кривдника ОСОБА_2 заявника ОСОБА_1

Про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбувся конфлікт 31 жовтня 2018 року свідчать їх заяви від 01 листопада 2018 року та пояснення від 01 листопада 2018 року, від 10 листопада 2018 року. Зі змісту пояснень ОСОБА_2 вбачається, що претензій до свого сина ОСОБА_1 вона не має, свою вину у конфлікті визнає, обіцяє, що таке більше не повториться.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та вважає, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, що в силу ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є підставою для закриття провадження по справі.

Кррі того, звертаю увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія ГП 150034 від 10 листопада 2018 року зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення 31 листопада 2018 року, що суперечить встановленим обставинам у справі та є суттєвим недоліком складеного протоколу, оскільки свідчить про те, що мала місце подія, яка ще не відбулася.

На підставі наведеного та керуючись ст.247, ст.ст.280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Головуючий суддяОСОБА_5