ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/258/18 Справа № 216/1073/18 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд області в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, за участю: представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н в м. Краснокамськ Пермської області, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, освіта вища, працюючого директором ТОВ «Спецсплав» з 01.06.2005 року по 26.03.2015 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 85 гривень , -

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з постанови суду, 16 лютого 2018 року головним державним ревізором інспектором відділу аудиту платників території обслуговування Криворізької південної ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області Гончаренком А.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 14 відносно ОСОБА_1

Йому інкриміновано те, що відповідно до акту від 31.01.2018 року № 4262/04-36-14-20/31932704 ОСОБА_1, будучи директором ТОВ «Спецсплав», порушив порядок ведення податкового обліку, а саме занизив податок на прибуток на загальну суму 17521 грн., у тому числі за 2014 рік - 17521 грн., що є порушенням п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1, п. 134 ст. 134, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України.

Також інкриміновано, що ним занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся на загальну суму 131181 грн., в тому числі за квітень 2014 року - 9230 грн., січень 2015 року - 121951 грн., що є порушенням п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України.

В апеляційній скарзі:

- ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю, на його думку, в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Зазначає, що про існування зазначеної оскаржуваної Постанови суду йому стало відомо лише після 09.10.2018року, а саме в той день, коли представник відповідача по адміністративній справі №0440/5658/18, яка розглядається у Дніпропетровському окружному адміністративному суді за позовом ТОВ «Спецсплав», надав заперечення на позовну заяву, в якій в додатках вказав про рішення Центрально - Міського суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 11.04.2018 року по справі №216/1071/1. Після цього, ОСОБА_1 звернувся до суду через представника із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та 19.10.2018 року йому надано для ознайомлення матеріали справи №216/1073/18, із якої йому і стало відомо про притягнення до адміністративної відповідальності. Належним чином він не був повідомлений про час та місце складання протоколу, місце розгляду справи щодо нього , копія рішення не направлялась і про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо лише після ознайомлення із матеріалами справи. У зв'язку із викладеним, просить визнати поважними строки на апеляційне оскарження та поновити строки для подачі апеляційної скарги.

Вважає, що суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясував фактичні обставини справи, не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не звернув своєї уваги на численні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на відсутність в матеріалах справи поданих заперечень на акт проведеної перевірки, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

На його думку, суд не врахував, що за висновками акту проведеної перевірки уповноваженими особами ТУ ДФС у Дніпропетровській області на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови не надіслано і не вручено у встановленому законом порядку податкове повідомлення-рішення, без наявності якого, згідно приписів п.86.7 ст. 86 ПК України, посилання на акт перевірки є безпідставним. Вважає, що відповідні твердження податкового органу відображають лише позицію однієї із сторін спору і не можуть бути висновком про наявність в діях посадової особи платника податку вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку у формі умислу чи необережності, та відповідно, бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи, на його думку, не містять доказів вручення ОСОБА_1 листа-виклику та інших повідомлень, що стосуються оформлення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього.

Вважає, що правопорушення щодо порядку ведення податкового обліку, які зафіксовані в акті перевірки, мали місце в період з 01.04.2014 до 31.03.2017, а він був директором на підприємстві відповідно до наказу в період із 01.06.2005 року по 26.03.2015 року. Ці правопорушення, на його думку, не є триваючими, оскільки були вчинені в зазначений вище період, і є підставою для прийняття податковими органами рішень щодо донарахування податку на додану вартість, а не для складання адміністративного протоколу 16.02.2018 року, що був складений поза межами строків притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП. Таку позицію висловлено відповідно до Листа Міністерства Юстиції України від 02.08.2013 року № 6802-0-4-13/11, вважає, що згідно з якою, КУпАП не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку.

Податкові повідомлення були внесені тільки 27.03.2018 року, тобто після складання протоколу про адміністративне правопорушення, та отримані підприємством 17.04.2018 року - після винесення постанови Центрально- Міського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2018 року, та оскаржуються на сьогоднішній день в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, а тому твердження про наявність у його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП- є передчасними та необгрунтованими..

Зазначає, що мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1, суд першої інстанції зазначив, що вина підтверджується актом перевірки від 31.01.2018 року №4262/04-36-14- 20-31932704 та протоколом про адміністративне правопорушення від 16.02.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обґрунтованість доводів апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Насамперед, вважаю за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки він не знав про судовий розгляд справи, а про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності, йому стало відомо лише 19.10.2018 року після ознайомлення з матеріалами, та після цього він і подав скаргу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Але перевіркою матеріалів справи встановлено, що дані вимоги Закону, не були виконані.

Як видно з матеріалів справи, основним доказом вини ОСОБА_1у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, став акт перевірки за від 31.01.2018 року №4262/04-36-14- 20-31932704.

Відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом в теперішній час розглядається скарга ОСОБА_1 на дії ДФС.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП була винесена судом без врахування тієї обставини, що за висновками акту проведеної перевірки уповноваженими особами ТУ ДФС у Дніпропетровській області на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови не надіслано і не вручено у встановленому законом порядку податкове повідомлення-рішення, без наявності якого, згідно приписів п.86.7 ст. 86 ПК України, посилання на акт перевірки є безпідставним. Тому відповідні твердження податкового органу відображають лише позицію однієї із сторін спору і не можуть бути висновком про наявність в діях посадової особи платника податку вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку у формі умислу чи необережності. Відповідно, вказане не може бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

Також з матеріалів справи вбачається, що правопорушення щодо порядку ведення податкового обліку, зафіксовані в акті перевірки, мали місце в період з 01.04.2014 до 31.03.2017. Але ОСОБА_1 був директором на підприємстві відповідно до наказу в період із 01.06.2005 року по 26.03.2015 року. Тобто акт був складений поза межами строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП. Таку позицію висловлено відповідно до Листа Міністерства Юстиції України від 02.08.2013 року № 6802-0-4-13/11, згідно з якою, КУпАП не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку.

Таким чином, є слушною думка апелянта, що фактично відсутні належні докази, якими підтверджується факт вчинення скаржником адміністративного правопорушення у вказаний період.

Але, районний суд провів розгляд справи без ОСОБА_1, не перевірив належним чином відповідні докази та прийшов до невірних висновків, які суперечать матеріалам справи.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що постанова районного суду не може бути визнана законною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1,- задовольнити.

Поновити ОСОБА_1строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,- задовольнити.

Постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2018, якою ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 ст.163-1 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_1визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП., та провадження в справі - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко