Справа № 428/4394/18
Провадження №3/428/1029/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Рочевої М.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли з ОСОБА_1 в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕН 703926 від 21.04.2009 року, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2018 року о 08 годині 30 хвилин в Новоайдарському районі с. Олександрівка по вул. Радянська, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода та тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Судові засідання по даній справі були призначені на 04.05.2018 року, 14.05.2018 року проте ОСОБА_2 в судові засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, судом вживались належні заходи для повідомлення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи. У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «ОСОБА_3 проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, не дивлячись на достатність часу для того, щоб зявитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов'язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобовязаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 176898 від 16.04.2018 року, 16.04.2018 року о 08 годині 30 хвилин в Новоайдарському районі с. Олександрівка по вул. Радянська, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода та тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2, наданими безпосередньо після його зупинки працівниками поліції, згідно яких він 16.04.2018 року керував транспортним засобом в Новоайдарському районі, с. Олександрівка, по вул. Радянській, та був зупинений працівниками поліції. Напередодні 15.04.2018 року він вживав алкогольні напої пиво. На вимогу працівників поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» в присутності двох свідків відмовляється, від проходження огляду у медичному закладі відмовляється. Крім того, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відмовився.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписом, що був досліджений у судовому засіданні, на якому зафіксовано, як ОСОБА_2 пояснив, що він керував транспортним засобом ВАЗ 21013, напередодні вживав пиво. Також, з відеозапису вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці або у медичному закладі ОСОБА_2 відмовився, при цьому підтвердивши факт перебування ним у стані алкогольного сп'яніння.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 ОСОБА_6 про захист прав і основних свобод людини 1950 року (ОСОБА_6) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_2 медичний огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а оскільки останній відмовився від проходження такого огляду ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння у найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на проведення такого огляду, що відповідає вимогам п. п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у спеціальному медичному закладі у присутності двох свідків.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними та послідовними.

При цьому, суд враховує особу ОСОБА_2, виходячи з того, що останній відповідно до довідки командира взводу №2 роти№3 ОСОБА_1 в Луганській області до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_7 не працює, інвалідом не являється.

Обставин, що згідно ст.ст. 34-35 КУпАП, помякшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно довідки командира взводу №2 роти №3 ОСОБА_1 в Луганській області, за даними НАІС, на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія не значиться.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_2, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. (р/р- №0001, Одержувач ГУДКСУ/Луг.обл./21081300, Код ЕДРПОУ- 37991110, Банк- ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО- 804013), без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: вулиця Липська, 18/5, м.Київ, 01601): отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (судовий збір) у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_2 не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Розяснити ОСОБА_2, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова