АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/304/18 Справа № 205/8482/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Коваленко В.Д.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в особі судді Коваленко В.Д., за участю скаржника ОСОБА_2, його представника адвоката ОСОБА_3, та з іншої сторони ОСОБА_4, та його адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, вдівця, маючого на утриманні неповнолітню доньку 17 років, мешкаючого за адресою: м. Дніпро, вул.Метробудівська, 5/804, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

стосовно якого закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_4 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_4 було інкриміновано те, що 09 грудня 2017 року о 10.20 годині, він керуючи автомобілем марки «Audi А-6», реєстраційний номер LT HDN 117, на регульованому перехресті пр. Мануйлівського та з'їзду з Амурського мосту (вул. Каруни) у м. Дніпрі, перед початком руху не переконався у безпеці власного маневру, не надав дороги автомобілю марки «Богдан-211040», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6 В результаті допустив зіткнення з вказаним автомобілем, та автомобілі отримали технічні пошкодження.

Закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 районний суд послався на письмові пояснення безпосереднього свідка події зазначеної ДТП - ОСОБА_7 про те, що він близько 10:30 годин 09.12.2017 року, керуючи автомобілем марки «Lexus GX470», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався з Амурського мосту в напрямку пр. Мануйлівського у м. Дніпрі, автомобіль марки «Audi А-6», реєстраційний номер и HDN 117 знаходився перед ним, зупинившись на забороняючий сигнал світлофора. В той момент, коли сигнал світлофора змінився на зелений, то водій вказаного автомобіля, почав виїзд на перехрестя, і в цей момент з боку пр. Мануйлівського, тобто справа наліво, на великій швидкості, рухаючись на червоний сигнал відповідного світлофора, виїхав інший транспортний засіб: автомобіль марки «Богдан-211040». Внаслідок цього відбулось зіткнення транспортних засобів. На переконання свідка ОСОБА_7, саме через те, що водієм автомобіля марки «Богдан-211040», реєстраційний номер АА 7353 CG, було порушено вимоги ПДР України в частині проїзду регульованих перехресть, і настала ДТП.

В обгрунтування недоведенності вини ОСОБА_4, суд також послався на схему ДТП, з фототаблицею.

До письмових пояснень інших свідків даної ДТП: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які знаходилися у автомобілях учасників дорожньо-транспортної пригоди, та є знайомими учасників події, а також до показів ОСОБА_2, суд віднісся критично.

В апеляційній скарзі:

ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, та ухвалити нову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає постанову суду необґрунтованою, такою, що, на його думку, ухвалена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, що висновки суду не відповідають обставинам справи. На його думку, суд допустив неповноту, однобічність судового розгляду.

Вважає, що за результатами безпосереднього огляду місця пригоди, опитування осіб, дослідження слідів правопорушення інспектор поліції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності в діях водія «Ауді» д/н НД№117 ОСОБА_4 порушень п.10.1., 16.5. Правил дорожнього руху, що на його думку, свідчить про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказав, що суд належним чином не дослідив зібрані у справі докази, які підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме: схему місця ДТП - підписану ОСОБА_4 без заперечень та зауважень; пояснення свідка ОСОБА_8, яка була безпосередньо на місці пригоди і від неї отримано пояснення, які спростовують доводи ОСОБА_4 стосовно механізму розвитку пригоди. Про наявність вини в діях ОСОБА_4, на його думку свідчить також схема ДТП, де не зафіксовано буд-яких маневрів водія автомобіля ВАЗ 211040 д/н АА73530В, слідів гальмування, у зв'язку із перевищенням швидкості, тощо. Вважає, що оскаржувана у справі постанова суду фактично обгрунтована виключно на поясненнях свідка ОСОБА_7, якого на його думку, взагалі не було на місці пригоди.

Також вважає, що оскаржувана постанова не містить належної правової аргументації, та не відповідає усім вимогам закону, підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про визнання ОСОБА_4 винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_3 підтримали вимоги апеляційної скарги й наполягали на її задоволенні.

ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_10, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи судове рішення законним.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши висловлені вище думки вказаних осіб, перевіривши матеріали справи, заслухавши свідків, дослідивши відповідні документи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходжу до наступного.

Насамперед вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до ст.280 КУпАП судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення зокрема має бути зґясовано чи було вчинено взагалі адміністративне правопорушення, чи винна особа яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також згідно ст.284 КУпАП, суд встановивши наявність обставин, передбачених ст.247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

На підставі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Висновки суду про недоведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими, ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд належним чином дотримався вказаних вимог Закону, правильно встановив фактичні обставини справи, належно проаналізував зібрані докази та обгрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_4 порушень ПДР.Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про відсутність належних і обєктивних доказів, які б могли обґрунтовано і однозначно вказати на наявність порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП вважаю вірним.

Вважаю за необхідне також зазначити, що для наявності складу адміністративного правопорушення потрібна наявність причинного звґязку між діями, або бездіяльністю водія, які суперечили ПДД України, та наслідками у вигляді зіткнення. В даному випадку районний суд обгрунтовано зробив висновок про відсутність такого причинного звязку в діях водія ОСОБА_4.

Районний суд обгрунтовано послався на пояснення саме свідка ОСОБА_11, який в той час знаходився на вказаному перехресті на своєму авто Лексус, реєстраційний номер АЕ 2155, та безпосередньо бачив, що водій авто ОСОБА_10 А-6, реєстраційний номер НД№117, почав рух на зелений сигнал світлофора, проїхав декілька метрів та в цей час автомобіль ВАЗ 211040, д/н АА73530В, не дотримався траєкторії руху, бо їхав в цьому місці з перевищенням швидкості та виїхав на перехрестя на червоне світло і допустив зіткнення транспортних засобів.

В апеляційному суді ОСОБА_7 повністю підтвердив свої пояснення та категорично зауважив, що не згоден з думкою ОСОБА_2, що нібито його не було на місці ДТП та інших свідків по справі. Він також пояснив, що будучи безпосереднім очевидцем даної ДТП, він, на всяк випадок залишив номер свого мобільного телефону водію автомобіля ОСОБА_2 А-6, як зясувалось пізніше ОСОБА_4, бо з самого початку і до теперішнього часу вважає його невинуватим в даній ДТП, остільки саме водій автомобіля ВАЗ 211040 д/н АА73530В ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ПДР, виїхавши на червоне світло, намагаючись швидко проскочити перехрестя. Після ДТПводій ОСОБА_2, вийшов з машини та почав безпідставно звинувачувати водія ОСОБА_4 в порушенні ПДР, погрожуючи доказати це за допомогою відеорегістратора. Але в апеляційному суді ОСОБА_12 пояснив, що записів з відеорегістратора у нього не має, на що ОСОБА_4 заявив, що прохав його продемонструвати запис відеорегістратора аби доказати, що саме ОСОБА_12 винен в ДТП, бо виїхав швидко на перехрестя на червоне світло. Таким чином, на думку ОСОБА_4, водій автомобіля ВАЗ 211040 намагався у будь-який спосіб з самого початку перекласти на нього свою провину, а коли впевнися, що запис з відеорегістратора викриває його у порушенні ПДР, що призвели до даної події, то став заявляти, що відеозапису у нього немає.

Будь-яких підстав не довіряти послідовним поясненням ОСОБА_4, та свідка ОСОБА_7, які до цього не були знайомі, не вбачаю, вважаю їх правдивими, достовірними, остільки вони узгоджуються між собою в деталях, зі схемою ДТП, фототаблицею, а також з оглянутими в судовому засіданні зйомками мобільного телефона, належного ОСОБА_7, де зафіксована подія ДТП, розташування транспортних засобів, їх траєкторія та пошкодження, які повністю співпадають з механізмом та обставинами даної ДТП. Зокрема, місцем зіткнення даної ДТП є участок вказаного перехрестя, коли задня частина багажника автомобіля автомобіль «Ауді-6» знаходиться перпендикулярно світлофору, який розташований на тросовому кріпленні саме над багажником. Даний факт підтверджує пояснення свідка ОСОБА_7,водія ОСОБА_4, що останній на авто плавно почав виїзжати на перехрестя на зелений сигнал світлофора, в напрямку відповідної траєкторії руху. Фотофіксацією на мобільний телефон, відповідними детальним поясненнями свідка ОСОБА_7 про обставини зіткнення транспортних засобів спростовані доводи ОСОБА_2 про те, що ніби-то даного свідка в той час не було на місці події. Таку позицію ОСОБА_2 вважаю намаганням уникнути свідчень безпосереднього свідка події, які викривають скаржника у неправдивості свідчень, що знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

Що стосується пояснень в апеляційному суді ОСОБА_2, свідків з його боку: ОСОБА_8, з якою він підтримує тривалий час дружні стосунки, ОСОБА_13, який безпосередньо не бачив момент зіткнення транспортних засобів та надавав пояснення, які протиріччять встановленим обставинам справи в деталях, аналогічні пояснення ОСОБА_14, коли обидва свідка по оголошенню в газеті виявили бажання надати пояснення в апеляційному суді, то вони є суперечливими між собою, не співпадають з обєктивними обставинами, механізмом ДТП, суперечать сукупності інших достовірних доказів. Тому пояснення даних свідків оцінюю критично.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду і доводи апелянта про те, що постанова не містить належної правової аргументації, та не відповідає усім вимогам Закону, адже з тексту ухвали обєктивно видно, що вона є належно вмотивованою, обгрунтованою та законною. Зібрані докази оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Порушень вимог матеріального чи процесуального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної постанови, не вбачається.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року, якою справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_15