П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 15 липня 2018 року о 09:40 годині по бул. Кольцова, 14-а у м. Києві, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи з придворної території на дорогу, не надала перевагу автомобілю «Skoda» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по дорозі та скоїла з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, вважає її незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями, оскільки в ньому невірно зазначені анкетні дані особи, яка притягується до відповідальності та обставини ДТП, а судом, в свою чергу, не перевірено належним чином матеріали справи та залишено поза увагою недоліки допущені працівниками поліції, що призвело до невірного та недбалого висновку. Окрім цього, апелянт впевнена, що суд прийшов до хибного висновку про наявність причинно-наслідкового зв'язку між порушенням нею п.п.2.3 «б», 10.2 ПДР та ДТП, що сталася з участю автомобілів «Honda» та «Skoda», адже з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_3 під час зіткнення знаходився на смузі зустрічного руху, а її автомобіль у цей час не рухався, тобто водій ОСОБА_3 порушив п.п.10.2, 12.1, 12.3, 12.3.1 ПДР України, а вона правил не порушувала, оскільки в момент зіткнення її автомобіль був нерухомий. Тому просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності, закрити.

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, підтвердила викладені доводи, просила її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вказували, що постанова суду першої інстанції правильна та законна, просили залишити її без змін.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №176684 від 15.07.2018 року (а.с.1); схемою дорожньо-транспортної пригоди від 15.07.2018 року (а.с. 2); поясненнями ОСОБА_2, з яких видно, що, виїжджаючи з прибудинкової території на дорогу, видимість дороги їй обмежив автомобіль Мерседес, який стояв у недозволеному місці. Вона повільно рухалась, однак Шкода проїжджала швидко та зачепила перед її автомобіля (а.с. 3); поясненнями ОСОБА_3, з яких вбачається, що коли він рухався на автомобілі по вул. Ак. Серкова, з дворової території виїхав автомобіль Хонда і здійснив зіткнення з правою передньою боковою частиною його автомобіля; рапортом працівника поліції, згідно з яким було встановлено, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Хонда та виїжджаючи з прибудинкової території, не надала переваги в русі автомобілю Шкода, який рухався по дорозі, у результаті чого сталося зіткнення. Зі слів ОСОБА_2 вона не могла бачити рух автомобіля Шкода, тому що виїзд з двору частково перегородив автомобіль Мерседес, який створив аварійну ситуацію (а.с. 5), фотоматеріалами з фіксацією обставин ДТП (а.с. 12-18).

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними.

Доводи про те, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки порушень, передбачені п.п.2.3 «б», 10.2 ПДР України, безпідставні та не ґрунтуються на Законі.

Так, згідно з п. 2.3 «б» ПДР України, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- відповідно до п. 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправочних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній.

Оскільки, ОСОБА_2, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, не надала дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, суд вважає, що в її діях містяться ознаки порушень, передбачені п. 10.2 ПДР України.

Доводи про те, що винним у даному ДТП є водій автомобіля Мерседес, який неправильно запаркував свій автомобіль та заважав видимості при виїзді на дорогу, суд вважає такими, що не можуть вплинути на законність оскаржуваної постанови судді.

Так, відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як водій.

Суд вважає, що неправильне паркування водієм автомобіля Мерседес, що заважало оглядовості дороги, не звільняло водія ОСОБА_2 від виконання нею вимог ПДР України, у тому числі й п. 10.2, який зобов'язував її надати дорогу автомобілю Шкода, який рухався по дорозі.

Твердження про те, що винним у даному ДТП є водій ОСОБА_3, суд не може прийняти до уваги, оскільки, виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень учасників процесу на вказаного водія навіть не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

За даних обставин, вказані доводи можуть бути перевірені судом у разі складання на вказану особу протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання на те, що не автомобіль під керуванням ОСОБА_2 вчинив зіткнення з автомобілем Шкода під керуванням ОСОБА_3, а автомобіль Шкода вдарив її автомобіль, який стояв на дорозі в нерухомому стані, суд вважає безпідставними, оскільки з переліку пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП (а.с. 2 зв.), а також з наявних у справі фотоматеріалів (а.с. 17-18) видно, що перший контакт з автомобілем Шкода відбувся в його переднє ліве колесо, що вказує на те, що саме автомобіль ОСОБА_2 вчинив зіткнення з автомобілем Шкода.

Доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки неправильно зазначене прізвище та дата народження ОСОБА_2, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки і прізвище і дата народження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначені нерозбірливим почерком, однак вказана обставина не може суттєво вплинути на законність оскаржуваної постанови.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива