Провадження № 33/824/917/18 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., проживаючого за адресою пр-т. Свободи, 46, кв. 83,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 10.08.2018 року о 00 годині 20 хвилин ОСОБА_3, на пр-ті Правди, 100 в м. Києві, керуючи автомобілем «Форд» д/н НОМЕР_1, не виконав вимоги працівника поліції про зупинку. Після чого, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі на пр-ті Свободи, 46 в м. Києві, чим порушив п. 2.4ПДР України, відповідно до якого на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись.

Після чого було виявлено, що 10.08.2018 року о 00 годині 20 хвилин, ОСОБА_3, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, керував автомобілем «Форд» д/н НОМЕР_1 на вул. Свободи, 46 в м. Києві.

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року ОСОБА_3 визнановинним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки; стягнуто на користьдержави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року щодо нього скасувати. Вимоги обґрунтовує тим, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки від «Драгера» не відмовлявся.

В уточненнях до апеляційної скарги ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року щодо нього та закрити провадження по справі. Зазначає, що судом першої інстанції було порушено порядок розгляду справи та не з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, не з'ясовано обставин щодо повторності порушення, вчиненого ним, оскільки його не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, так як постанова Подільського районного суду від 18.05.2018 року щодо нього на даний час оскаржується в апеляційному порядку та не набрала законної сили, фабула правопорушення не відповідає ознакам ч. 2 ст. 130 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення серії БД №168004 не містить часу вчиненого адміністративного правопорушення та містить низку інших порушень. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції йому не було роз'яснено його прав, обов'язків, не надано можливості надати пояснення, та при вирішенні його справи було взято до уваги лише ті докази, які поставили його в суттєво несприятливе становище. Також вказано, що працівниками поліції не було надано сертифікатів відповідності та про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а його не було супроводжено до медичного закладу, у зв'язку з чим, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом. Вказані обставини стосуються і свідків, зазначених в протоколі.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_2, яка вважала, що постанову судді слід скасувати, а провадження по справі закрити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.Частина 2 вказаної вище статті передбачає, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 відбувався на основі наданих матеріалів органами поліції, у зв'язку з чим, вказівка апелянта на те, що до уваги було взято ті докази, які поставили його в суттєво несприятливе становище, не може бути взята до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки органами Національної поліції було виконано свій обов'язок по направленню матеріалів до суду, а ОСОБА_3 не було реалізовано свого права щодо надання альтернативних доказів, у зв'язку з чим, суд надав оцінку обставинам за наявними матеріалами.

Так, відповідно до рапорту інспектора роти 5 батальйону 3 полку 1 (ОПБ) УПП в м.. Києві ДПП лейтенанта поліції С.С.Міхальської, 10.08.2018 року близько 00 годин 20 хвилин було зупинено транспортний засіб FORD ESKORT д.н.з. НОМЕР_1, за порушення ПДР України - п. п. 8.7.3.е (порушення проїзду на заборонений червоний сигнал світлофора), при цьому, водій майже не збив пішохода, який переходив дорогу. Вийшовши з авто, водій повідомив, що поспішає в лікарню, при цьому, мова була не чітка та був виражений запах алкоголю з порожнини рота. На вимогу працівників поліції, а саме - лейтенанта поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ для перевірки, водій відмовився, тому встановити особу відразу не вдалося. Після чого, водій забіг в машину та почав тікати з місця події. Поліцейськими було почато переслідування ТЗ, яке почало рухатися в бік проспекту В. Порика та на вимогу зупинитися не реагував. Далі водій поїхав в бік вул. Світлицького та повернув на проспект Свободи, звернув на вулицю Муси Джаміля і спинився біля будинку за адресою проспект Свободи, 46. Вийшовши з автомобіля, водій поводив себе агресивно та на запитання, чому почав тікати, не відповідав. Даному водію було повідомлено, що в разі непокори до нього будуть застосовані спеціальні засоби, відповідно до ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію», на що громадянин не відреагував та почав чинити супротив. Спільно з екіпажем 704 водія було затримано, під час затримання водій намагався втекти та впав і розбив собі губу та розсік брову. Після затримання, підійшла цивільна дружина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1, та повідомила, що це її цивільний чоловік - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., проживає: АДРЕСА_2, який виявився співробітником поліції ГУ НП у м. Києві, серія посвідчення КВП 001148, спеціальний жетон 0036751. Після доставлення громадянина ОСОБА_3 до ВП на Гонгадзе, 8, йому було запропоновано пройти тест на виявлення алкоголю на «Драгері», та в присутності двох свідків водій відмовився /а.с. 5/.

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії АА № 137593, 10.08.2018 року о 00 годин 20 хвилин громадянин ОСОБА_3 був доставлений у відділок поліції на вул. Гонгадзе у зв'язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, для складання адміністративних матеріалів /а.с. 3/.

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_3 роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про право та можливість отримання вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Вказаний протокол підписано ОСОБА_3 /а.с. 3/.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що право апелянта на захист працівниками поліції порушено не було.

Окрім того, неодноразово ОСОБА_3 повідомлявся про розгляд його апеляційної скарги, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази /а.с. 17-19; 41/, однак, безпосередньо, для надання пояснень та доказів, які він вважає за необхідне, він не з'явився, у зв'язку з чим, суд приймає рішення на основі наявних матеріалів справи, та приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки встановлено як факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, так і відмову водія від проходження огляду.

Однак, посилання адвоката ОСОБА_3 на неправильну кваліфікацію його дій є слушними.

Так, постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяло матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №168003 не вказано, що ОСОБА_3 повторно притягається до адміністративної відповідальності як особа, яка протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, та на даний час на розгляді Київського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга на постанову Подільського районного суду м. Києва від 18.05.2018 року, яка не набрала законної сили, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про неправильну кваліфікацію його дій.

Разом з тим, враховуючи доведеність факту відмови від проходження ОСОБА_3 огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння, в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставилося питання про скасування постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу та змінити оскаржувану постанову шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією зазначеної норми закону.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складений 10.08.2018 року, стягнення судом першої інстанції накладено на нього 07.09.2018 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 38 КУпАП, апеляційна інстанція безпосередньо адміністративне стягнення самостійно не застосовувала, а лише змінила його в бік пом»якшення, а тому підстав для застосування п.7 ст.247 КУпАП не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року щодо ОСОБА_3 - змінити в частині кваліфікації дій правопорушника та виду адміністративного стягнення.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП та вважати його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122 - 2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 600 / шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон