Номер провадження 3/754/1399/18
Справа №754/2336/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

зареєстрованого у АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі від 08.10.2017 року зазначено про те, що 08.10.2017 року о 15 годині 24 хвилини ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Братиславській у м. Києві, не врахував дорожню обстановку на слизькій ділянці дороги, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 допустив порушення п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Справа відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю з наступних підстав.

В суді ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що 08.10.2017 року, дійсно, сталася дорожньо-транспортна пригода, але при цьому зазначив, що він здійснив зіткнення з автомобілем Шевролет, а не з автомобілем БМВ. Даний факт він також пояснював працівникам патрульної поліції, які складали протокол, але реакції не було. Вважає, що протокол відносно нього складений неправомірно, без з'ясування всіх обставин справи, без врахування всіх учасників ДТП, а тому справа підлягає закриттю.

Пояснення водія ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження у судовому засідання, а також повністю підтверджуються письмовими матеріалами справи, зокрема, схемою ДТП, письмовими поясненнями водіїв щодо обставин скоєння ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення.

Як зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, водій порушив п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху, а саме не врахував дорожню обстановку на слизькій ділянці дороги, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем БМВ 525.

Але у своїх поясненнях водій ОСОБА_2 зазначив про те, що причиною вказаного ДТП було те, що його автомобіль отримав удар у праву частину, що був здійснений автомобілем Тойота, яким керував ОСОБА_4 Після зіткнення автомобіль Джилі почало заносити на зустрічну смугу, при цьому ОСОБА_2 зміг вирівняти кермо, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем БМВ, але пошкодження отримані не були. Але пояснення водія працівниками поліції не були враховані, у матеріалах справи буд-які відомості щодо автомобіля Тойота відсутні.

Дані пояснення водія повністю підтверджується і фотокартками, наявними у матеріалах справи.

З наведеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений без врахування зауважень та пояснень ОСОБА_2, конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху тощо. Також слід зазначити, що будь-які належні докази правопорушення до протоколу не додані, свідків події не опитано.

Також при складанні протоколу та оформленні документів працівниками поліції не надано оцінку та не з'ясовано причини появи механічних пошкоджень задньої правої частини автомобіля Джилі.

Відповідно до вимог ст. 124 КпАП України порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою відповідальність для таких осіб.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов′язаний з′ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом′якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з′ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з′ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.10.2017 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284, 291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту винесення може бути подана апеляція або протест прокурора.

Суддя: