Справа № 460/4596/18
Провадження №3/460/2804/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в особі судді Бак М.Д., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які поступили з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добростани Яворівського району Львівської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні має троє дітей, заступника командира з морально-психологічного забезпечення 3 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності не притягувався, не судимий,
за ч. 4 ст. 172-11, ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом заступником командира 2 навчальної танкової роти з морально-психологічного забезпечення 3 навчального танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , 07 серпня 2018 року у період часу з 08:00 год. до 16:00 год., самовільно, тобто, без дозволу командування, був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_3 .

Крім того, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом заступником командира 2 навчальної танкової роти з морально-психологічного забезпечення 3 навчального танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , 12 вересня 2018 року у період часу з 08:00 год. до 15:00 год., самовільно, тобто, без дозволу командування, був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за кожне з яких передбачена у ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю до десяти діб.
ОСОБА_1 при розгляді справи визнав свою винуватість у вчиненні правопорушень та пояснив, що 07.08.2018 року та 12.09.2018 року він не прибув на службу о 08:00 год. у військову частину НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_3 , у зв`язку з сімейними обставинами. Повернувся в ці дні у військову частину після 15 год. У вчиненому розкаюється.
Свідок ОСОБА_2 надав пояснення про те, що йому відомі два випадки відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 . У вересні 2018 року даний факт виявив особисто о 08:00 год., телефонував ОСОБА_1 , проте він не прибув, повернувся в той день о 15:00 год. Свідком неперебування ОСОБА_1 на військовій службі у серпні 2018 року не був.
Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що 07.08.2018 року та 12.09.2018 року ОСОБА_1 не прибував о 08:00 год. на службу у військову частину НОМЕР_1 за сімейними обставинами. В обох випадках з`являвся у військову частину у період з 15:00 год. до 18:00 год.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, крім вказаних вище пояснень, стверджується протоколом в/ч НОМЕР_1 № 453 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, складеним 09.08.2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 (а.с. 1), та протоколом в/ч НОМЕР_1 № 456 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, складеним 13.09.2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 (а.с. 21).

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП за ознакою вчинення правопорушень в умовах особливого періоду є невірною та його дії слід перекваліфікувати на ч. 3 ст. 172-11 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Мобілізація оголошувалася Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17.03.2014 року", Указом Президента України № 454/2014 від 06.05.2014 року "Про часткову мобілізацію", Указом Президента України № 607/2014 від 21.07.2014 року "Про часткову мобілізацію", Указом Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року "Про часткову мобілізацію". Остання із оголошених мобілізацій проводилася до 17.08.2015 року.

У ч. 5 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" закріплено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

З огляду на те, що особливий період - це період, який охоплює час мобілізації, станом на час вчинення правопорушень мобілізація не проводилася, воєнний стан не вводився, тому особливий період не діяв.

Провадження у справі в частині адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, вчиненого 07.08.2018 року, слід закрити з таких підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На час розгляду справи закінчився строк, протягом якого до порушника могло бути застосоване адміністративне стягнення.

За вчинення 12.09.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність та провадження в справі про адміністративні правопорушення, в цій частині не встановлено, підстав для звільнення від адміністративної відповідальності немає.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, є щире розкаяння у вчиненому.

Обставини, які б обтяжували відповідальність, відсутні.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його службових характеристик від 13.09.2018 року (а.с. 27) та від 26.09.2018 року (а.с. 17), згідно яких він характеризується посередньо, ступеня вини, майнового стану, пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих відповідальність обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити передбачене санкцією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у зв`язку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, вчинене 07.08.2018 року, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з закінченням строку, передбаченого у ч. 2 ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) визнати винуватим у вчиненні 12.09.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1360 (одна тисяча триста шістдесят гривень) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Бак М.Д.