КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/516/2018 Постанова винесена суддею Марченко М.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 її захисника ОСОБА_3, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця, проживає з адресою АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 27 липня 2018 року о 16 год. 00 хв., в м. Києві по вул. І. Миколайчука водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «BMW 525 D», державний номерний знак НОМЕР_2, в бік вул. Дніпровська Набережна, та виїжджаючи на дорогу з прилеглої території не надала перевагу в русі автомобілю «Skoda Octavia Tour», державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті чого трапилось зіткнення, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.2, 2.3 б) ПДР, за що відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя місцевого суду дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2.порушення вимог п. 10.2, 2.3 б) ПДР України і відповідно, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року скасувати та прийняти нову, якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки не ґрунтується на фактичних обставинах справи. При цьому на думку апелянта висновки суду, що ОСОБА_2 не порушувала п.п. 2.3 б), 10.2 Правил дорожнього руху України є помилковими, оскільки саме порушення ОСОБА_2 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Також, на переконання апелянта, судом першої інстанції не було залучено до розгляду справи ОСОБА_4 для надання пояснень, висловлення думки щодо висновку експерта, подання клопотання про виклик свідка, надання доказів та з'ясування обставин справи.

Крім того, захисник вважає, що посилання суду виключно на доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності та висновок експерта Юридичної центру «Санрайз», є безпідставними, оскільки винна ОСОБА_2 підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а вказаний висновок експерта Юридичної центру «Санрайз» викликає сумніви щодо об'єктивності проведеного дослідження, з огляду на те, що проведення автотехнічного дослідження було здійснено на замовлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, автотехнічне дослідження, на його думку, проведено однобічно, всупереч механізму пригоди та мало на меті показати невинуватість водія ОСОБА_2, і питання ставилися таким чином, щоб визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні ДТП. Вважає, що висновки дослідження суперечать усім матеріалам ДТП.

Також, апелянт, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_2, у своїх поясненнях, які вона надавала на місці ДТП, зазначила про те, що вона виїжджала із прилеглої території на головну дорогу і її обзору та безпечному виїзду з двору заважав припаркований мінівен «Мерседес», що на переконання захисника, також свідчить про порушенням водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, яка виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу не переконалася у безпечності такого виїзду та не відреагувала на зміну дорожньої обстановки.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року. В обґрунтування поважності причин пропущеного встановленого законом строку на апеляційне оскарження захисник вказує на те, що оскаржувана постанова була прийнята без участі ОСОБА_4 та/або участі його захисника, а копія вказаної постанови була отримана лише 28.08.2018 р.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи іншого учасника ДТП - ОСОБА_2, щодо якої провадження закрито, та її захисника ОСОБА_3, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5, який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4 - без задоволення, допитавши свідка ОСОБА_6, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи питання про поновлення адвокату ОСОБА_5, який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, строку на апеляційне оскарження, вважаю його таким, що підлягає задоволенню, оскільки строк подачі захисником апеляційної скарги був пропущений ним з поважних причин, оскільки 16.08.2018 року ОСОБА_4 не був присутній при проголошенні постанови, та отримав копію постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва лише 28.08.2018 року.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції в повному обсязі дотримані не були.

Так, вважаючи, що в діях особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд неповно з'ясував обставини справи, залишивши поза увагою об'єктивні дані викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2018 року серії БД №217241, схемі місця ДТП, а у постанові послався лише на пояснення ОСОБА_2., залишивши поза увагою, інші докази, які в судовому засіданні не досліджувались.

Разом з тим, за результатами апеляційного розгляду встановлено, що 27.07.2018 року о 16 годині 00 хвилин, в м. Києві по вул. Івана Миколайчука в бік Дніпровської Набережної керуючи автомобілем НОМЕР_2, водій ОСОБА_2 виїжджаючи на дорогу з прилеглої території не надала перевагу в русі автомобілю, який рухався по тій смузі на яку вона мала намір виїхати, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 в результаті чого було пошкодження обох транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п. 2.3 б), 10.2 Правил дорожнього руху України.

Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №217241, поясненнях безпосередніх учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_4, схемою ДТП, відповідно до якої водій автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території не надала перевагу в русі автомобілю, який рухався по тій смузі на яку вона мала намір виїхати, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1.

Крім того, слід зазначити, що з схемою ДТП, яку складено одразу на місці вчинення ДТП працівниками патрульної поліції, погодилися всі учасники ДТП, що засвідчено їхніми підписами та зауважень на яку від жодного з них не надходило.

Допитана в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, пояснила, що себе винною вона не вважає, з огляду на те, що виїжджаючи із житлової зони на головну дорогу вона зупинилася та надала дорогу автомобілям та пішоходам. В крайній смузі руху стояв припаркований мінівен «Мерседес», який закривав їй огляд, разом з тим, вона, дивлячись по черзі вправо та вліво, з невеликою швидкістю почала виїжджати, однак трохи відволіклась в право та відчула удар від зіткнення з автомобілем Skoda Octavia Тoor, який до зіткнення вона не бачила.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_4 в судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції підтвердив свої письмові, які він надавав безпосередньо після ДТП на місці події, та зазначив, що 27.07.2018 р., приблизно о 16 год. 00 хв., він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Івана Миколайчука (Серафимовича) в бік вул. Бучми по головній дорозі з мінімальною швидкістю, в цей час із прилеглої території (двора) виїхала машина BMW 525 D, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, та відбулося зіткнення.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що він перебував у автомобілі Skoda Octavia Тoor, яким керував ОСОБА_4, сидів на передньому правому сидінні. Вони рухалися по вул. Івана Миколайчука (Серафимовича) в бік вул. Бучми по головній дорозі зі швидкістю приблизно 30 - 40 км/год. Раптом, приблизно за п'ять метрів до їхнього автомобіля із двору виїхав автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, ОСОБА_4 загальмував, намагаючись уникнути зіткнення, проте зіткнення автомобілів все ж відбулося. Крім того, свідок пояснив, що дійсно бачив припаркований на узбіччі мікроавтобус «Мерседес», однак він був припаркований приблизно в 1 - 2 метрів до повороту в двір.

Отже з пояснень вищевказаних осіб, можливо дійти до висновку, що ОСОБА_2 виїжджаючи на головну дорогу з прилеглої території, а саме двору, на ліво не переконалася, та не надала перевагу автомобілю Skoda Octavia Тoor, яким керував ОСОБА_4, в зв'язку з чим порушила вимоги п.п. 2.3. б), 10.2 Правил дорожнього руху України.

Крім того, суд апеляційної інстанції також погоджується із доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, яка виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу не переконалася у безпечності такого виїзду та не відреагувала на зміну дорожньої обстановки, з огляду на те, що під час виїзду з прилеглої території (двору) для виконання вимог п. 10.2. Правил дорожнього руху України та здійснення безпечного для інших учасників дорожнього руху маневру, ОСОБА_2 повинна була врахувати те, що з лівого боку її огляд обмежує припаркований мікроавтобус «Мерседес», однак нею цього зроблено не було, та в результаті, при виїзді на проїжджу частину було здійснено зіткнення з автомобілем Skoda Octavia Тoor, який, через припаркований мікроавтобус «Мерседес», вона не помітила.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 2.3 б), 10.2 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Заслуговують на увагу доводи адвоката ОСОБА_5, який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, про сумнівність розрахунків, проведених експертом Юридичної центру «Санрайз», оскільки вони суперечать зібраним доказам, а тому не можуть бути покладені в основу судового рішення.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції приходить до однозначного висновку про те, що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5, який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки, зроблені судом першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень п.п. 2.3 б), 10.2 Правил дорожнього руху України не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими і спростовуються доказами наявними в матеріалах справи, а тому постанова Дніпровського районного суду від 16 серпня 2018 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, є незаконною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення у справах підвідомчих суду може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 27.07.2018 р., та на момент розгляду справи в апеляційному суді, передбачені ст. 38 КУпАП строки закінчилися, у зв'язку з чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_5, який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року, - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_5, який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5, який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі відносно неї закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.В. Фрич