Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/4779/17 Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія .1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Житомир

Суддя Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2018 року,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

постановою Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Суд встановив, що ОСОБА_1 26.12.2017 року о 00 год. 55 хв. керував автомобілем «Мазда-626», д/н НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити.

Вважає постанову Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2018 року незаконною не обґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки справу розглянуто без його участі, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Суд першої інстанції неповно дослідив усі обставини справи та не надав належної оцінки доказам.

Посилається на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, а суд неправильно оцінив докази по справі.

Дослідивши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх неспроможними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах, яким надана належна правова оцінка з точки зору їх належності, допустимості та взаємозв'язку.

Так, за змістом ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, доводи його апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 037051 від 26.12.2017, відповідно до якого ОСОБА_1, 26.12.2017 року о 00 год. 55 хв. керував автомобілем Мазда-626 д/н НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, різкий запах з ротової порожнини, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Вказаний протокол складено у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол - інспектором Новоград - Волинського ВП капітан поліції ОСОБА_5, у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, підписання протоколу та дачі пояснень ( а.с.2-5).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, під час судового розгляду справи у суді першої інстанції допитувалися інспектор Новоград-Волинського ВП капітан поліції ОСОБА_5, свідок ОСОБА_3, які підтвердили обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно наявної в матеріалах справи розписки, ОСОБА_6 зобов'язався доставити автомобіль Мазда 626 ДН НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 та не передавати керування ОСОБА_1 протягом 24 годин(а.с.6).

Крім того, під час розгляду справи як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді була допитана у якості свідка ОСОБА_7

Проаналізувавши покази вказаного свідка, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо оцінки, наданої показам цього свідка, викладених в оскаржуваній постанові. Крім того, покази ОСОБА_7, яка зазначила, що перебуває у дружніх стосунках зі ОСОБА_1, є суперечливими і спростовуються сукупністю інших, вищезазначених доказів.

Отже доводи апелянта щодо недоведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є неспроможними та спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу без належного його повідомлення про час та дату її розгляду є безпідставними і спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що суд, повідомляючи у встановленому законом порядку ОСОБА_1 про час та місце судового засідання, неодноразово відкладав судовий розгляд у зв'язку з його неявкою за його клопотаннями.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був проінформований про дати та час судових засідань, про що свідчать завчасно подані ним клопотання про перенесення розгляду справи.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду ОСОБА_1 не надав, у зв'язку з чим дійшов до правильного висновку, що така поведінка особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідчить про намагання уникнути від відповідальності.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 задля недопущення порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що суд позбавив його можливості заявити клопотання про допит свідків, є неспроможними та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що саме за клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_7 ( а.с.26-27).

Крім того, ОСОБА_1 приймав участь під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, де йому також були роз'яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, надавав пояснення з приводу обставин справи, заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_7

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1, відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

К еруючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2018 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.Ю. ШЕВЧЕНКО