Справа №461/3151/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з регіонального представництва Уповноваженого Верховної ради України з прав людини у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої на посаді заступника генерального директора з юридичних та кадрових питань Державного підприємства «Національний академічний український драматичних театр імені ОСОБА_4», проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, серія і номер паспорта КВ №120096, ідентифікаційний номер невідомий,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24.04.2018 року, ОСОБА_3 не надала відповідь на запит на інформацію за наступних обставин.

На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» 13.03.2017 потерпілий звернувся до Театру із запитом, у якому просив надати інформацію за період з 2006 по 2016 роки про виділені капітальні та поточні трансферти, субсидії з державного бюджету на фінансування Театру, надходження коштів від господарської діяльності, кількість прийнятих та звільнених працівників, а також інформацію про фонд оплати праці.

Інформаційний запит було зареєстровано у Театрі 14.03.2017 за № 07-вн.

Особою, відповідальною за розгляд та надання відповіді потерпілому було визначено заступника генерального директора з юридичних та кадрових питань Театру ОСОБА_3

Однак, відповідь на інформаційний запит Театром потерпілому надано не було.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не зявилися, оскільки на електронну адресу суду було скеровано заяву, в якій вказала, що факту порушення не визнає, пояснення нею були надані Регіональному представнику у Львівській області Уповноваженого Верховної ради України з прав людини. Просила суд закрити провадження у справі, оскільки з часу ненадання відповіді на запит минуло більше року.

Потерпілий ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 щодо закриття провадження заперечила, оскільки, вважають дане правопорушення триваючим. Строк накладення адміністративного стягнення не минув, оскільки днем виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши думку потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Ч.2 ст.212-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Суд встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2018 року адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-3 КУПАП ОСОБА_3 вчинено 22.03.2017 р.

Суд вважає, що зазначене адміністративне правопорушення не є триваючим, оскільки відповідно до ч.1, 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше пяти робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, Інформаційний запит ОСОБА_1 було зареєстровано у театрі 14.03.2017 р. за №07-вн.

З врахуванням наведеної норми закону, склад даного адміністративного правопорушення є закінченим 20.03.2017 р. відповідно. Тому суд не приймає до уваги покликання потерпілого та його представника щодо триваючого правопорушення вчиненого ОСОБА_3

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення поступили в провадження судді Радченка В.Є. 03.05.2018 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до положень п.7 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу.

Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП.

Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини 1 цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Таким чином, при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, суд враховує положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відтак, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у звязку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки від зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення моменту вчинення проступку (22.03.2017 р.) до дня розгляду справи суддею минуло більше трьох місяців. Під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП вина особи не встановлюється. Така позиція узгоджується з узагальненим науково-консультативним висновком науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, відносно ОСОБА_3 закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя В.Є. Радченко