АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/8187/17 Номер провадження 33/786/257/18Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Байрам-огли на постанову Київського районного суду м.Полтави від 14 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2 Байрам-огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого СТОВ «Обрій»,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови, 26.11.2017 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул..Зіньківська, 56а в м. Полтава та, будучи причетним до ДТП, вжив алкоголь після його вчинення. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія у встановленому порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10 «є» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки , дійсно за фактом ДТП щодо нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративну відповідальність за ст.124 КУпАП, при цьому було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Жодних претензій щодо його стану в працівників поліції на час складання матеріалів не виникло та його не зобовязували пройти медичний огляд на встановлення стану спяніння. Після цього, за його викликом з іншого населеного пункту приїхали його товариш та зять, які намагалися усунути поломку автомобіля для його транспортування, а він дійсно вжив алкоголь, після чого знову підїхали працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на встановлення стану спяніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови в цій частині не ґрунтуються на доказах.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як при складанні протоколу, так і в суді апеляційної інстанції не заперечував вживання алкогольних напоїв 26 листопада 2017 року, проте наполягав, що це відбулося через значний проміжок часу після дорожньо-транспортної пригоди та після того, як працівники поліції склали протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, і відпустили його, а самі поїхали.

При цьому поліцейські відразу після ДТП та при оформленні протоколу впевнилися в тому, що він тверезий і більше ніяких вимог щодо огляду на стан спяніння не оголошували.

Вказав, що залишався на місці, оскільки після ДТП його автомобіль потребував ремонту та за його телефонним дзвінком з м.Диканьки до м.Полтави виїхали його зять ОСОБА_6 та знайомий ОСОБА_5, які мали допомогти в ремонті та транспортуванні автомобіля до м.Диканьки. Через кілька годин після оформлення матеріалів по ДТП знову приїхали працівники поліції та склали протокол за ч.4 ст.130 КпАП України.

Такі показання ОСОБА_2 повністю узгоджуються з показаннями в засіданні суду апеляційної інстанції свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які пояснили, що приїхали з м.Диканьки до м.Полтави щоб допомогти ОСОБА_2 відремонтувати автомобіль та транспортувати його до м.Диканьки. ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_2 випити спиртного щоб зігрітися, оскільки він тривалий час перебував на вулиці та замерз. При цьому зазначили, що ОСОБА_6 зять ОСОБА_2 мав при собі посвідчення водія та повинен був доставити автомобіль після ремонту до м.Диканьки. Працівники поліції підїхали до них, коли вони ремонтувати автівку ОСОБА_2 та повідомили останньому, що він має пройти огляд на встановлення стану спяніння.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення: серії БР №088204 за ст.124 КпАП України та серії БР №088205 за ч.4 ст.130 цього Кодексу.

При цьому протокол БР №088204 за ст.124 КпАП України (а.с.6) складений о 14.50 год. 26.11.2017 інспектором роти №1 батальйону УПП у м.Полтава лейтенантом поліції ОСОБА_7 та містить відомості про ДТП, яка відбулася о 13.45 год.

Водночас протокол серії БР №088205 за ч.4 ст.130 КпАП України (а.с.1) складений тією ж особою інспектором Будяковим С.О. цього ж дня о 16.20 год.

При цьому в протоколі серії БР №088205 за ч.4 ст.130 КпАП України зазначено, що ОСОБА_2 після ДТП о 16 год. 26 листопада 2017 року вживав алкогольні напої.

Хоча поліцейський ОСОБА_7, який виїжджав на місце пригоди та оформлював відповідні матеріали і складав протокол за ст.124 КпАП України, про такі обставини не вказував і жодних обєктивних даних щодо цього матеріали справи не містять.

Таким чином, відомості, викладені в протоколі серії БР №088205 за ч.4 ст.130 КпАП України, спростовуються даними протоколу серії БР №0888204 за ст.124 КпАП цього Кодексу, суперечать показанням в судовому засіданні порушника і свідків та не підтверджуються жодними доказами.

Диспозиція частини 4 статті 130 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

Пункт 2.10 Правил дорожнього руху України визначає перелік дій водія, які він зобовязаний вчинити в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, повідомити до поліції про ДТП та чекати прибуття працівників поліції, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди та до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Тобто, заборона для водія вживати алкоголь в разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди, визначена часом прибуття працівників поліції на місце пригоди, оформлення ними відповідних матеріалів та, в разі необхідності, проведення уповноваженою особою медичного огляду водія з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

В даному випадку, вживання водієм ОСОБА_2 алкоголю після оформлення відповідних матеріалів працівниками поліції за фактом дорожньо-транспортної пригоди, відсутність в матеріалах даних щодо зобовязання працівниками поліції при оформленні матеріалу за ст.124 КУпАП водія ОСОБА_2 пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а тому постанова судді підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 14 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі щодо ОСОБА_2 за ч.4 ст.130 КпАП України закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1