Єдиний унікальний номер 240/439/18 Номер провадження 33/804/49/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., за участю захисника ОСОБА_2 та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову судді Олександрівського районного суду Донецької області від 11 липня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та зареєстрований у АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 170 грн. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 352,40 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_4 16 червня 2018 року, приблизно о 12:00, перебуваючи за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1, висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері - ОСОБА_5, 1957 року народження, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На вказане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Зазначає, що протокол не містить доказів, які б свідчили про наявність у нього умислу на спричинення насильства в сім'ї. Йому не роз'яснювались права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та не було повідомлено про строки розгляду справи визначені ст. 277 КУпАП. Також було відмовлено у наданні пропозицій та зауважень до протоколу. З протоколом він фактично ознайомився 20 червня 2018 року, хоча той був складений 19 червня 2018 року. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є зацікавленими особами. У них упереджене ставлення до порушника на ґрунті тривалого майнового та сімейного конфлікту. Суд під час розгляду припускався власних суджень щодо вини порушника. Схиляв його до визнання вини. Спотворив показання свідків. Не взяв до уваги всі письмові докази надані порушником. Вказує, що не ображав потерпілу.

Перевіривши матеріали провадження, слід зазначити наступне.

В суді ОСОБА_4 пояснив, що проживає разом зі своєю дружиною - ОСОБА_8, батьками ОСОБА_9 та ОСОБА_7, братом - ОСОБА_6. В сім'ї постійно виникають конфлікти через поділ будинку, оскільки він звернувся до суду з позовною заявою про виділ своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Так, 16 червня 2018 року у нього відбувся конфлікт з братом - ОСОБА_6. Мати хотіла припинити конфлікт, але, врешті, стала захищати старшого сина та висловлюватися на адресу правопорушника нецензурною лайкою. З матір'ю він не розмовляв та на її адресу нецензурною лайкою не висловлювався.

Аналогічні пояснення надала його дружина - ОСОБА_8

Разом з тим, факт вчинення ОСОБА_4, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується відомостями, що містить заява потерпілої, висновок поліції з результатами перевірки наведених в ній фактів, відповідний протокол, пояснення потерпілої, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Так, потерпіла ОСОБА_8 у своїй заяві вказала, що її син ОСОБА_4 висловлювався відносно неї нецензурною лайкою.

В судовому засіданні потерпіла додала, що порушник висловлював твердження, про те, що вона є особою легкої поведінки, неналежним чином себе поводила все життя, висловлював припущення, що незрозуміло хто є його батьком. Всі звинувачення він промовляв у грубій нецензурній формі та оцінював її, як жінку, суто аморальну. До цього часу вона не може прийти до тями від образи на сина, вимушена приймати заспокійливе та ліки, у зв'язку із поганим станом.

Допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили зазначені обставини.

Слід зазначити, що природа вчиненого правопорушення передбачає дослідження обставин насильства, що було заподіяно одним членом родини до іншого. З огляду на це, потерпілі, свідки та порушники безумовно є зацікавленими особами та мають один до одного упереджене ставлення, проте в цих справах, зазначене не є підставою для визнання їх пояснень недопустимими доказами вчинення правопорушення.

Крім того, не свідки, а сама потерпіла звернулась до поліції і вказала, що син образив її за вказаних обставин.

Також слід зазначити, що всі учасники справи зокрема і сам порушник вказують, що в день події відбулась сварка, яку розпочав брат порушника, під час якої члени однієї родини висловлювались нецензурною лайкою відносно один одного відповідно до зайнятих позицій.

Тобто, кожен з учасників конфлікту мав на меті завдати опоненту щонайменше емоціональну невпевненість, а отже при висловлюванні образи в сторону матері ОСОБА_3 безумовно розумів, що здійснює відносно неї психічне насильство та бажав цього, тому доводи про відсутність в нього умислу на ці дії є безпідставними.

З огляду на наведене, є підтвердженим поза розумним сумнівом факт висловлювання ОСОБА_3 на адресу матері нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному стану.

Заперечення цього факту порушником зумовлено його бажанням уникнути відповідальності за вчинене, а підтвердження його доводів дружиною викликано єдністю їх позиції в сімейному конфлікті, тому версія їх подій в частині відсутності з їх боку нецензурної лайки в адресу матері слід вважати надуманою.

Також слід зазначити, що фактично в діях кожного з учасників конфлікту, за певних умов вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте з огляду на те, що адміністративний матеріал надійшов лише відносно ОСОБА_4, то і до адміністративній відповідальності на даний час підлягає притягненню лише він.

Не роз'яснення ОСОБА_3 при складанні протоколу його прав, жодним чином не порушило його право на захист, оскільки з їх повним обсягом він був належним чином ознайомлений перед початком судового розгляду в суді першої інстанції. Крім того, в суді його інтереси представляв професійний адвокат.

Доводи про те, що суд під час розгляду справи припускався власних суджень щодо вини порушника та схиляв його до визнання вини жодним чином не підтвердженні. Крім того, ОСОБА_4 не вказує в чому саме полягали ці порушення.

З цих же підстав не є слушними і доводи ОСОБА_3 щодо спотворення пояснень свідків, оскільки за відсутності даних в чому саме ці спотворення виразились не можливо зробити висновок про те, яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Не є слушними і доводи щодо відмови у наданні пропозицій та зауважень до протоколу, оскільки матеріали справи містять пояснення порушника, що були відібрані в день складання протоколу, а отже він не був позбавлений можливості вказати свої зауваження.

З цих же підстав не є слушними і доводи автора апеляції щодо дати ознайомлення з протоколом, оскільки маючи реальну можливість вказати на начебто існуючі порушення, ОСОБА_3 цього не зробив, що свідчить про надуманість доводів в цій частині.

Таким чином, перевіривши постанову судді в межах апеляційної скарги, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Олександрівського районного суду Донецької області від 11 липня 2018 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя