Справа № 219/1319/18
Провадження № 3/219/1989/2018

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Павленко О.М., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , військовослужбовця, командира бойової машини - командира відділення військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КпАП України,-
встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.02.2018 року № 2457 №13, 10.02.2018 року о 17.00 годині військовослужбовець ОСОБА_1 на території військової частини поблизу м. Світлодарськ, вжив спиртні напої та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України адміністративний матеріал повинен містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Згідно ч.2 ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 277 КпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, 172-10 172-20 розглядаються протягом доби та з викликом правопорушника.
Відповідно до ч.1 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Суд вважав необхідним направити адміністративний матеріал на доопрацювання з метою забезпечення явки правопорушника до суду, враховуючи положення ст. 277 КпАП України, а також з метою визначення та зазначення частини відповідної статті Кодексу, згідно з якою настає адміністративна відповідальність.
12 березня 2018 року вказаний адміністративний матеріал повторно надійшов до Артемівського міськрайонного суду після дооформлення. Однак недоліки, які були зазначені в постанові суду так і не були усунуті.
Так, у листі командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 зазначено, що в матеріалах справи міститься заява власноруч написана правопорушником та подана до канцелярії суду з клопотанням про розгляд адміністративного матеріалу у його відсутність та визнання провини.
Однак суд зазначав, що відповідно до ст. 277 КпАП України справи про адміністративне правопорушення передбачені ст. 172-20 КпАП України розглядаються протягом доби з дня надходження справи з обов`язковою участю правопорушника. Однак до суду протягом доби правопорушник так і не був доставлений, його явка в приміщення суду для розгляду справи не була забезпечена, суд був позбавлений можливості виклику ОСОБА_3 до суду в судове засідання. Протокол про адміністративне правопорушення містить лише дані про місце проживання правопорушника, однак зважаючи на те, що на теперішній час він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 за вказаною адресою він не проживає.
Крім того, в своєму листі командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_2 в частині уточнення кваліфікації адміністративного правопорушення з обґрунтуванням кваліфікуючої ознаки щодо умов особливого періоду станом на 18.01.2018 року посилається на рішення інших судів.
Між тим суд звертав увагу, що у правовій системі чільне місце в ієрархії джерел права все-таки посідає закон, а правові позиції, сформовані прецедентними рішеннями суду, не є обов`язковими для судів.
Крім цього, суд зазначав, що листування у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено діючим законодавством і матеріали за ст. 172-20 КпАП України розглядаються в день їх надходження до суду у присутності правопорушника.
Вище зазначені недоліки, допущені при складанні та оформленні адміністративного матеріалу позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення, як цього вимагає ст. 245 КУпАП і, як наслідок, здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення та прийняти законне і обґрунтоване рішення по ній.

В зв`язку з цим, суд вважав необхідним повторно направити адміністративний матеріал на доопрацювання з метою забезпечення явки правопорушника до суду, враховуючи положення ст. 277 КпАП України, а також з метою визначення та зазначення частини відповідної статті Кодексу, згідно з якою настає адміністративна відповідальність.
Однак, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 після дооформлення в третій раз надійшов до суду лише 21 травня 2018 року, тобто більше ніж через три місяці після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КпАП України. Також суд наголошує на тому, що недоліки, які були зазначені у постановах від 12.02.2018 року, 19.03.2018 року усунуті не були.

Так, у листі командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_4 зазначено, що відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження підлягає закриттю при закінчені на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП та матеріали відносно ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення 10.02.2018 року, направлені до суду.
Правопорушник в судове засідання так і не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак зважаючи на те, що на теперішній час він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 за вказаною адресою він не проживає, суд був позбавлений можливості виклику ОСОБА_3 до суду в судове засідання.

Між тим, згідно з ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративне правопорушення якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Зі змісту норм статей 247, 38 КУпАП закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).
Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. А за логічним тлумаченням абзацу першого статті 247 КУпАП встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Вирішення питання щодо наявності чи відсутності вини в разі спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи згідно з ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, оскільки минули строки накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, яке не є триваючим, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись ст.ст. 38, ч.1 ст. 172-20 ч.3, 247, 268 КпАП України, суд, -

постановив:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 172-20 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя -

О. М.Павленко