АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/409/18 Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Іванченко О.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 квітня 2018 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 09 грудня 2017 року близько о 11-40 год. в с. Новоолександрівка по вул. Дніпропетровській, 1, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищення жвавість, неприродна блідість) і на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалам та обставинам справи.

При цьому вказує, що обставини викладені у протоколі та в постанові суду не відповідають обставинам справи, та вказує на те, що справу було розглянуто в його відсутність.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Однак не визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №104430 від 09.12.2017 року; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6; рапортом працівника поліції, іншими матеріалами справи.

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 стосовно того, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки розгляд справи призначався два рази, проте останній кожен раз просив її перенесни у зв`язку з різними обставинами та мав на меті уникнути відповідальності у зв`язку з спливом тримісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2018 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Ю. Іванченко

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ