Провадження № 33/4820/106/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Коростелкіної Ю.І., Яхієвої М.А., особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - Гопки В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Гопки В.В. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 не працює

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 21 листопада 2018 року о 04 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе, 18/2, керував автомобілем «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник ОСОБА_2 - адвокат Гопка В.В. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, а постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому суд мав повернути матеріали для належного оформлення, не досліджено диск з відео з нагрудного реєстратора поліцейських. Письмові пояснення свідків не можуть бути доказами, оскільки це є надруковані тексти, в які працівниками поліції внесені анкетні дані осіб, а свідками поставлені підписи. ОСОБА_2 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що доводить те, що він не керував автомобілем. На місці зупинки працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_2 огляд на стан сп'яніння, оскільки в працівників поліції не було спеціального приладу для проведення такого огляду, тому що приладу як «Drager 0934» не існує та він не зазначений в переліку технічних медичних приладів, який є в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, а тому вважає, що огляд був проведений з порушенням вимог законодавства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Гопки В.В. в підтримання доводів апеляційної скарги, які під час апеляційного розгляду просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду щодо ОСОБА_2, закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 - адвоката Гопки В.В. - частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 07 вересня 2018 року. Відомості про вручення ОСОБА_2 повістки про виклик до суду в провадженні відсутні, повістка повернена до суду з відміткою працівника відділення зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання». В інший спосіб ОСОБА_2 не повідомлявся про судове засідання. Відомості про вручення йому копії постанови в визначений законом строк в провадженні відсутні. Згідно даних справи копію оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_2 - адвокат Гопка В.В. отримав лише 27 вересня 2018 року (а.с. 11). За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску захисником Гопкою В.В. строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_2, в зв'язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не можуть бути прийнятими до уваги, позаяк спростовуються сукупністю досліджених апеляційним судом доказів, в той же час апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що суд розглянув справу у його відсутність з порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Як видно з оскарженої постанови суду першої інстанції суддя, ухвалюючи рішення проводити судовий розгляд в відсутність ОСОБА_2, вказала про те, що судом вживались належні заходи для повідомлення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи. (а.10), положеннями ст.268 КУпАП не передбачено обов'язкової участі особи при розгляді справи.

Однак такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Як видно з матеріалів справи, розгляд справи щодо ОСОБА_2 відбувся 7 вересня 2018 року у відсутність особи, що притягується до відповідальності, за відсутності в суду даних про його повідомлення про місце, день та час судового розгляду. Повістка, якою ОСОБА_2 викликався до суду першої інстанції на 7 вересня 2018 року, була повернута поштовим відділенням 03 вересня 2018 року, з відміткою про причини невручення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 9). В інший спосіб ОСОБА_2 судом не повідомлявся, при цьому апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що в суду першої інстанції був достатній час в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, для належного повідомлення особи про судове засідання, чого суд першої інстанції з незрозумілих причин не вчинив.

Зважаючи на відсутність будь-яких даних про повідомлення ОСОБА_2 про судове засідання 7 вересня 2018 року, доводи апеляційної скарги його захисника про те, що той не був повідомлений про судове засідання, в якому суд ухвалив оскаржуване ним рішення, матеріалами справи не спростовано.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов'язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що в суду першої інстанції, за відсутності об'єктивних даних про те, що ОСОБА_2 в передбачений законодавством спосіб був повідомлений про судовий розгляд, не було підстав проводити судовий розгляд в відсутність апелянта, чим судом порушено його право на захист, що тягне за собою скасування судового рішення з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Апеляційний суд зауважує, що з огляду на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що конституційне право на участь в судовому засіданні, право бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду не може бути формальним.

Як видно з постанови суду першої інстанції, суд в основу доведеності вини ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП поклав протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відео з нагрудного відеореєстратора.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в справі належних та допустимих доказів в підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом прийняті до уваги не можуть з наступних підстав.

Апеляційний судом встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими апеляційним судом доказами.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 21 липня 2018 року був складений інспектором роти №3 БУПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6, того ж дня о 04 год. 30 хв. в м.Хмельницькому по вул. Львівське шосе, водій ОСОБА_2, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Renault Logan» номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та такі його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1-5).

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_2 власноруч зазначив про те, що визнає вину у вчиненому (а.с. 1), даними акту (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5.(а.с. 2,3) , а також даними відеозапису правопорушення, переглянутим апеляційним судом.

Зважаючи на те, що на переглянутому під час апеляційного розгляду відеозапису зафіксовано присутність двох свідків під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі (при цьому поліцейський звертав увагу на наявність ознак сп'яніння), в апеляційного суду відсутні підстави для виклику та допиту як вказаних осіб, так і поліцейських.

Обґрунтованих підстав вважати складений щодо ОСОБА_2 протокол недопустимим доказом, апелянт не навів ні в апеляційній скарзі, ні в апеляційному суді. Твердження апелянта не вказують про те, що протокол був складений з істотними порушеннями вимог законодавства та не дають апеляційному суду підстав вважати такий доказ недопустимим, відтак такі доводи апелянта на увагу не заслуговують.

Об'єктивних доказів в підтвердження тих обставин, що протокол ним не підписувався, незважаючи на неодноразове роз'яснення апеляційним судом можливості надання таких доказів, ОСОБА_2 і його захисник не надали. Тому твердження ОСОБА_2, що протокол він не підписував, апеляційний суд не приймає до уваги, зважаючи, що його копію він отримав зразу ж, чого він не заперечив в апеляційному суді, жодних скарг з приводу начебто неправомірних дій працівників поліції не подавав.

В складеному щодо ОСОБА_2 протоколі зазначено, що водію запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, тому твердження апеляційної скарги, що в протоколі такі обставини не відображені, суперечать фактичним обставинам провадження, а твердження апелянта, що судом не було дотримано вимог ст. 278 КУпАП, не знаходять свого підтвердження.

Судом не встановлено порушень порядку направлення ОСОБА_2 поліцейським для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, визначеного ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Відсутність в справі даних щодо відсторонення водія від керування транспортного засобу свідчить, на переконання апеляційного суду, лише про відсутність в справі таких даних, та аж ніяк не вказує про відсутність в ОСОБА_2 ознак вживання алкогольних напоїв, зважаючи, що як видно з даних переглянутого відеозапису, він таких обставин не спростовував.

Доводи апелянта, що ОСОБА_2 пропонували пройти огляд з використанням спеціального технічного приладу, якого не існує, не можуть бути враховані, прилади «Drager» певних модифікацій є дозволеними для використання на території України, а посилання на «0934» вказує не на іншу назву приладу, а на номер відповідного алкотестера.

Огляд водія на місці зупинки водія не проводився в зв'язку з відмовою останнього від такого огляду. Як видно з досліджених судом доказів (протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, пояснень, відеозапису) ОСОБА_2 відмовився від огляду також і в медичному закладі, що вказує на дотримання працівниками поліції процедури направлення особи для проведення огляду, а доводи апелянта, що ОСОБА_2 не запропоновано пройти огляд в медичному закладі, суперечать фактичним обставинам провадження.

З врахуванням викладеного, підстави для закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, та такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Однак, на час ухвалення апеляційним судом рішення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак, відповідно до приписів п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі має бути закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_2 - адвокату Гопці В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Гопки В.В. задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2018 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 352 грн. 40 коп. - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі закрити в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя