Справа №167/286/18
Провадження №3/167/114/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року. Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Сіліч І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,-

- за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №037897 від 12.03.2018 року, ОСОБА_1 12 березня 2018 року близько 23 год. 10 хв. в м.Рожище по вул.Мостовій, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

За правилами ст.251 КУпАП, на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також і іншими документами.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи він нього не надходило.

Разом з тим, в судовому засіданні від 19.04.2017 року ОСОБА_1 винність в інкримінованому йому правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що дійсно 12 березня 2018 року вживав спиртні напої та близько 23 год. 45 хв. знаходився за кермом автомобіля НОМЕР_1, коли до нього підійшли працівники поліції. Однак автомобілем не керував.

Допитаний в судовому засіданні 03.05.2017 року свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що працює лікарем в Рожищенській ЦРЛ. 12.03.2018 року, коли був на чергуванні, працівники поліції привезли гр.ОСОБА_1 на освідування. Останній від проходження алкотестера відмовився. Тому він візуально його оглянув та за зовнішніми ознаками, які свідчили про алкогольне спяніння, виніс висновок, в якому зазначив, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння. Дану обставину підтвердила в судовому засіданні також свідок ОСОБА_3.

Не зважаючи на невизнання своєї вини самим ОСОБА_1, його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №037897 від 12.03.2018 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом працівника поліції.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що останній 12.03.2018 року близько 23 год. 45 хв. перебував в стані алкогольного спяніння та знаходився за кермом свого автомобіля НОМЕР_2, проте транспортним засобом не керував, суд розцінює, як спосіб самозахисту та можливість уникнення відповідальності. Так як дана обставина спростовується зібраними по справі доказами, а саме: оглянутим в судовому засіданні 03.05.2018 року відеозаписом, згідно якого вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 рухається по вул.Моставій в м.Рожище. Після чого був зупинений працівниками поліції. Крім того, під час огляду даного відеозапису ОСОБА_1 підтвердив, що на відео зафіксований саме його автомобіль.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, спрямованими на керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер і ступінь вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

До обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суд по справі не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого, а також ті обставини, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, вину не визнав, не розкаявся у вчиненому, тому з метою попередження вчиненню нових правопорушень, слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 352,30 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352 (триста пятдесят два) грн. 40 коп. судового збору.

Судовий збір має бути сплачений на рахунок: стягувач Державна судова адміністрація України вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601; ; отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: І.І.Сіліч