ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 635/6133/18
Провадження № 3/635/1986/2018
16 листопада 2018 року смт. Покотилівка
Суддя Харківського районного суду Харківської області, ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов відносно
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: м. Харків, вул. Шуберта, буд. 13, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
Працівниками поліції 19 серпня 2018 року складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 219584 від 19 серпня 2018 року, громадянин ОСОБА_2 19 серпня 2018 року приблизно о 15 год. 15 хв. на автошляху Харківська область, М03 на 471 км.+300м. керував автомобілем марки Dewoo Lanos д/н. АХ 6164 АЕ з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка зо не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки т/з, та в закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків. порушення координації рухів, неприродна блідість, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що його підзахисний не визнав обставини, викладені в протоколі серія БД № 219584 від 19 серпня 2018 року, та пояснив, що останній не керував транспортним засобом Dewoo Lanos д/н. АХ6164АЕ, та був на пасажирському місті. Транспортним засобом керувала його цивільна дружина ОСОБА_4, та під час руху автомобіля між ними виник словесний конфлікт. Після зупинки транспортного засобу біля обочини їх конфлікт продовжився, в результаті якого, цивільна дружина відпустила гальма, та автомобіль скотився вниз до кювету. Це посилило конфлікт, в результаті якого ОСОБА_4 вийшла з машини, та пішла до дому пішки, залишивши його одного на самоті з автомобілем. Через 5 хвилин, біля нього приїзжав автомобіль патрульної поліції, який звернув увагу на транспортний засіб, зупинився і оскільки він був на самоті, почав звинувачувати його, що той знаходиться в стані алкогольного сп'яніння і керував транспортним засобом. Його пояснення працівників поліції не цікавили, та вони вимагали від нього пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2, зазначив, що після того як автомобіль з'їхав вниз з обочини вниз, він вдарився, та йому потрібна медична допомога, проте замість виклику медичної допомоги, працівники поліції зупинили декілька свідків та у їх присутності склали протокол. В протоколі він зазначив що не погоджується з ним, після чого, його забрала карета швидкої допомоги, яку він вже особисто викликав. Оскілки, тілесні ушкоджень він не отримав, то потреби залишитись на госпіталізацію в лікарні після огляду не було.
Також, захисник ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що жодних доказів скоєння правопорушення в матеріалах справи немає, зокрема відсутній суб'єкт правопорушення, огляд на стан сп'яніння було проведено з порушенням вимог закону та інструкції з проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, а тому справа підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2.
Свідок ОСОБА_4 надала письмові пояснення де підтвердила покази ОСОБА_2, та зазначила, що 19 серпня 2018 року близько 15 годин 00 хвилин, вони з цивільним чоловіком повертались до дому і вона керувала транспортним засобом. Під час поїздки вони почали сваритись і вона зупинила транспортний засіб, який потім скотився з обочини до кювету. Це викликало ще більший конфлікт між ними, та вона образившись на ОСОБА_2, пішла пішки до своїх дітей, оскільки вони живуть поручь з місцем, де ми зупинились, а цивільний чоловік залишився сам біля автомобіля.
Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.
Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Будь-яка поведінка, зокрема й протиправна, це результат взаємодії людської свідомості і людських діянь (учинків), що спрямовані на зовнішні об'єкти (навколишнє середовище і суспільство).
Виходячи з вищевказаного, у будь-якій поведінці, у тому числі й протиправній (правопорушенні), виділяють чотири чинники, які її утворюють: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона.
Сукупність цих об'єктивних і суб'єктивних ознак і утворює склад адміністративного правопорушення.
Усі ознаки складу адміністративного правопорушення взаємопов'язані і взаємозалежні, тобто їхня сукупність являє собою цілісне системне утворення.
Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є виключно особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ. (ст. 251 КУпАП).
Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі -Інструкція № 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі -Інструкція № 1452/735)
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 6 розділу І Інструкції).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Відповідно до частин 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.
Як вбачається із протоколу серія БР № 219584 від 19.08.2018 року, до нього додаються пояснення свідків та відеозапис.
З огляду відеозапису та пояснень свідків, які надійшли до суду разом з протоколом, вбачається, що вони не підтверджують обставини в частині протоколу, що до керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Крім того з відеозапису можливо встановити, що покази свідків в частині того, що ОСОБА_2 був саме водієм спростовуються, оскільки свідки були зупинені вже пізніше. Данні обставини також спростовуються часом їх появи на місці події, зазначеним в їх поясненнях. Також, в матеріалах справи зокрема відсутні будь-які заяви, на які працівники поліції посилались у відеозаписі, та які б свідчили, що до надходження до них інформації про керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння саме ОСОБА_6
Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 з самого початку зазначав, що він не керував транспортним засобом і це є на відеозапису, підтверджується самими поясненнями працівників поліції, про що вони пояснювали понятим. Працівник поліції зазначив, що вони приїхали, побачили автомобіль, який зїхав у кювет та підійшли поцікавитись, як ОСОБА_2 себе почуває, тобто працівники поліції самі протирічать даним, які вони зазначили в протоколі. Далі вони у відеозаписі посилаються, на те, що якісь свідки бачили, ніби за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_2, проте як було зазначено, в матеріалах справи пояснення цих невідомих свідків відсутні. Покази свідків, які маються в матеріалах справи можуть свідчити лише про відмову ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння, та жодним чином не підтверджують факту того, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.
Аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вбачає порушення вимог закону, щодо проходження огляду на стан алкогольного спяніння та ініціювання цього огляду до особи, щодо якої немає будь-яких даних про керування саме нею транспортним засобом, тобто те, що ОСОБА_2 був саме водієм.
Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Як зазначає п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Відповідно до розділу 2 пункту 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015, встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.
З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого спяніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вже зазначалось, порядок проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обовязковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).
Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_2 у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, що свідчить про порушення процедури проведення огляду на стан спяніння.
З урахуванням того, що викладені в протоколі факти повністю спростовуються як поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, відеозаписом, а також іншими матеріалами справи, у суду виникають сумніви щодо правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення.
За змістом ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного ОСОБА_2 України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Така позиція Конституційного ОСОБА_2 України відповідає і правовим позиціям Європейського ОСОБА_2 з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов'язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов'язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
Тобто, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов'язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Також, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Таким чином, з огляду на позицію ЄСПЛ, а також Конституційного ОСОБА_2 України, видається справедливим і необхідним дотримання і застосування судами у справах про адміністративні правопорушення однієї з європейських і конституційних гарантій - презумпції невинності.
За таких обставин, суддя приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Кодекс України про адміністративні правопорушення визнає відсутність у діянні складу (сукупності суб'єктивних і об'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключає провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Так, п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням викладеного приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 24, 27, 34, 35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 221, 247, 283-285 КУпАП, -
ПОСТАНОВА:

Відмовити у притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - закрити.

Судові витрати залишити за рахунок Державного бюджету України

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Н.М. Токарєва