Справа № 626/1272/18
Провадження № 3/626/703/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.08.2018 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області у відношенні: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який проживає за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого буровим майстром ХВБР, щодо вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст.185 КУпАП -

ВСТАНОВИВ :

28 травня 2018 року о 00 годин 50 хвилин на вул.Гоголя в м.Красноград Харківської області ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat , номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп"яніння в присутності свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України.

Крім того, 28 травня 2018 року о 00 годин 52 хвилини, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: вулиця Гоголя,12 в м.Красноград Харківської області, на законну вимогу працівника поліції передати документи, що посвідчують його особу, не відреагував.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував, що він 28 травня 2018 року керував автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 та пояснив, що він перебував як пасажир в транспортному засобі. Його автомобілем керувала сестра. Вони з дружиною ввечері разом відпочивали та поверталися з кафе в м.Красноград Харківської області. Після того як автомобіль зупинився біля гаражів на вулиці Гоголя його сестра пішла за ключами від його гаражу, які залишилися вдома. В цей час під'їхав патрульний автомобіль поліції. Просили надати документи на перевірку та пропонували пройти огляд на стан сп"яніння, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, бо не перебував за кермом, крім того він не мав при собі ніяких документів і намагався піти. Через його відмову виконати вимогу поліцейського між ними виник конфлікт, відносно нього намагалися застосувати спеціальні засоби. Його дружина здійснила виклик за телефоном 102 наряду поліції, оскільки, на його думку, дії працівників поліції не відповідали вимогам закону. Від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння відмовився в присутності свідків як на місці зупинки так і в Красноградській ЦРЛ, через те, що він не керував своїм автомобілем. Вважає власні дії правомірними, оскільки він не керував автомобілем, тому не зобов'язаний надавати документи та проходити огляд на стан сп'яніння.

Інспектор поліції ОСОБА_2 в суді пояснив, що разом з ОСОБА_3 вони перебували на чергуванні та патрулювали м.Красноград Харківської області. Було виявлено автомобіль Volkswagen Passat. Подібний транспортний засіб перебував в угоні, тому вирішили здійснити його перевірку. Водієві подавався сигнал для зупинки, який було проігноровано. Транспортний засіб зупинився на вулиці Гоголя. За кермом був чоловік, як пізніше з'ясувалося ОСОБА_1, а на пасажирському сидінні жінка. Спочатку громадяни зробили вигляд, що вони відпочивають, потім вийшли з автомобіля. Здійснювалася відео фіксація спілкування з громадянином. На його вимогу надати документи ОСОБА_1 не відреагував, намагався піти. Оскільки ситуація ставала конфліктною викликали патруальний автомобіль на допомогу. Жінка також телефонувала на 102. Його неодноразові законні вимоги надати документи водій ОСОБА_1 проігнорував. Пройти огляд на стан сп'яніння також не погодився ні на місці ні в Красноградській ЦРЛ, тому запросили понятих та було складено протоколи за ст.185 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Інспектор поліції ОСОБА_3 повідомив, що 28 травня 2018 року він перебував на чергуванні разом з ОСОБА_4 Він стверджує, що після зупинки в автомобілі Volkswagen Passat знаходилось дві особи. Водій вийшов з транспортного засобу та намагався піти в невідомому напрямку, але вони його зупинили. Водій мав ознаки алкогольного сп'яніння, але надати свої документи та пройти огляд на стан сп'яніння відмовився, пояснюючи. що він не перебував за кермом. Між ними виник конфлікт, вони були змушені застосовувати спеціальні засобиЄ, їм погрожували звільненням, потім пропонували не складати протокол. Після відмови ОСОБА_1 в присутності свідків проходити огляд на стан сп'яніння було складено протоколи за ч.1 ст.130 КУпАП, а через невиконання вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов'язків передати документи склали протокол за ст.185 КУпАП.

З дослідженого відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що працівники поліції вимагали зупинитися автомобіль Volkswagen Passat, який рухався по вулиці в м.Красноград Харківської області. Після зупинки транспортного засобу поліцейські неодноразово та наполегливо просили ОСОБА_1 надати документи, але він пояснював, що вони у нього відсутні, що спричинило конфлікт. Було викликано декілька нарядів поліції. ОСОБА_1 заперечував, що керував автомобіль та пояснював, що гуляє і прийшов подивитися на свій Volkswagen Passat, що стояв під гаражем. Після запрошення понятих ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп'яніння відмовився, хоча йому на місці демонструвався спеціальний прилад та пояснювалася можливість пройти огляд в Красноградській ЦРЛ.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, працівників поліції, які складали протоколи відносно нього, дослідивши відеозапис, вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до наступного.

Положення ч. 1 ст.130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пояснення ОСОБА_1, про те, що він автомобілем не керував, є непереконливими та спростовуються поясненнями в суді працівників поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3, змістом відеозапису, в той час, як факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, не заперечує і сам правопорушник.

Таким чином, дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння та за ст.185 КУпАП, як злісна непокора вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Як передбачено ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, ЄСПЛ в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, ст.185 КУпАП суд враховує, що згідно з узгодженими з матеріалами справи письмовими поясненнями понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6, рапортом інспектора поліції ОСОБА_3, відеозаписом встановлено, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, 28 травня 2018 року у нічний час на вулиці Гоголя в м.Красноград Харківської області. Водій відмовився виконати вимоги поліцейського та надати документи, які під час спілкування з ним виявили ознаки алкогольного сп'яніння, і на їх вимогу пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку, ОСОБА_1 також категорично відмовився. Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1, розцінюючи їх як позицію захисту. Свідчення в суді суперечать його поясненнями на відеозаписі про те, що він взагалі гуляв поблизу гаражів, спростовуються іншими дослідженими доказами і приходить до висновку, що позиція ОСОБА_1 зумовлена його бажанням уникнути відповідальності.

Суд виходить з того, що відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Навіть обставини, що автомобіль було припарковано водієм самостійно, а він не був безпосередньо зупинений співробітниками поліції, не звільняє водія від обов'язку виконання вимог п. 2.5 ПДРУ.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 1.3. Інструкції ознаками сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Виходячи з наведеного, суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов'язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Дії ОСОБА_1 28 травня 2018 року, а саме його злісна непокора законій вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків надати документи, що посвідчують його особу, також правильно кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами справи, а саме: відомостями вказаними в протоколах про адміністративні правопорушення серії БД № 150631, АА №306301 від 28 травня 2018 року, письмовими поясненнями понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6, поясненнями в суді працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відео записом бодікамери, які підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння та злісної непокори законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, зокрема надати документи.

Зазначені обставини ОСОБА_1 не спростовував, і вказав, що відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану сп'яніння та надання документів , оскільки його не зупиняли і він не перебував за кермом транспортного засобу, підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 з боку працівників поліції було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо до суду не надано. В суді ОСОБА_1 підтвердив , що не звертався до правоохоронних органів з приводу дій поліцейських відносно нього 28 травня 2018 року.

В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 приймаючи керування транспортним засобом повинен був знати вимоги Правил дорожнього руху України, беззаперечно їх виконувати, та приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Дії ОСОБА_1 28 травня 2018 року також правильно кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не виявлено. Приймаючи до уваги вищезазначене, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору , що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 130 ч.1,185, 283, 284, 285, 287 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Штраф підлягає сплаті в 15 денний термін на р/р 0001, Отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Попередити правопорушника, що згідно ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова буде направлена для примусового виконання до ВДВС Красноградського РУЮ для стягнення штрафу у подвійному розмірі- 20400 гривень.

Строк позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів рахувати за правилами ст. 321 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 Анатолійовичасудовий збір в сумі 352,40 грн. на р/р 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106..

Постанову по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд.

Суддя І.Г.Рибальченко.