АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/314/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

02 травня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 352,40 грн.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 30.11.2017 року о 03 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 керувала автомобілем «ЗАЗ ТF 669Р», номерний знак НОМЕР_1, по АДРЕСА_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, почервоніння очей, невнятна мова, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовилась в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуМосковського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року та постановити нову, якою закрити провадження у вказаній справі у зв»язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що у судовому засіданні суду першої інстанції наголошувала, що 30.11.2017 року о 03 год. 45 хв. особисто жодним транспортним засобом не керувала, а знаходилась за місцем свого проживання разом зі своїм сином - немовлям, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 Крім того, ОСОБА_3 було заявлено до суду клопотання про виклик та допит у судовому засіданні понятих та інспекторів поліції. Однак, через неодноразове відкладення слухання справи до суду з»явився лише свідок ОСОБА_4, який підтвердив позицію, викладену заявницею раніше. Вважає, що справу розглянуто не повно та не всебічно, з порушенням норм КУпАП та положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила її задовольнити. При цьому, наполягала, що на місці події її взагалі не було, автомобілем керувала її сестра - ОСОБА_5, яка на вимогу поліцейських надала водійське посвідчення ОСОБА_2, на підставі якого фактично і був оформлений адміністративний матеріал.

ОСОБА_4, допитаний Апеляційним судом, пояснив, що 30.11.2017 року він разом з ОСОБА_5 каталися на автомобілі навколо стадіону у районі Тракторобудівників, ОСОБА_5 була за кермом, при цьому, як зазначив свідок, прав у дівчини немає. Катаючись, пара натрапила на поліцейське авто. Інспектори вийшли з патрульного автомобіля та попросили водія надати документи, на що ОСОБА_5 відповіла, що при собі їх не має. На пропозицію поліцейських у їх супроводі з»їздити за правами додому, дівчина погодилась. Після повернення на місце події, співробітники поліції почали складати протокол. ОСОБА_5 була дуже налякана ситуацією, що склалася.

ОСОБА_5, також допитана судом у якості свідка, зазначила, що у день, коли мала місце вище описана подія, вона разом зі своїм кумом (ОСОБА_4 каталися навкруги стадіону. Дівчина знаходилась за кермом, так як вчилась керувати автмобілем, документів при собі не мала. Після зупинки співробітниками поліції, їй було запропоновано з»їздити за правами додому. Прибувши у супроводі поліції за місцем свого мешкання, ОСОБА_5 у темряві (так як усі вдома вже спали) знайшла документи. Після повернення до місця зупинки ТЗ, співробітники поліції, забравши водійське посвідчення, почали щось писати, оформляти якісь документи. Як вказує ОСОБА_5 вона була дуже налякана, хвилювалась, а тому підписала протокол навіть не ознайомившись із його змістом, і лише опинившись вдома, зрозуміла, що на вимогу поліції надала свій паспорт та водійське посвідчення сестри - ОСОБА_2

ОСОБА_6, в судовому засіданні апеляційної інстанції, пояснив, що працює таксистом. Вночі 30.11.2017 року чоловік стояв неподалік стадіону у районі Тракторобудівників, коли до нього під»їхала патрульна машина, та поліцейські запросили його побути у якості понятого при оформленні адміністративного матеріалу. Коли ОСОБА_6 прибув на місце події, побачив дівчину (ОСОБА_5, на яку свідок вказав у ході судового засідання), яка у його присутності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння. Як зазначив свідок, на час його прибуття поліція вже почала оформлення документів, у його присутності ОСОБА_5 нікуди не відлучалась, постійно знаходилась поблизу, в той час як ОСОБА_2 чоловік на місці події взагалі не бачив.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вище вказані вимоги виконані судом не в повному обсязі.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за декілька самостійних видів правопорушень, в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В той же час, надані показання свідків, допитаних в судовому засіданні, узгоджуються з версією подій, викладеною ОСОБА_2 Матеріалами справи не спростовано вказані пояснення, та не підтверджено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, як і перебування останньої на місці події взагалі.

Судом апеляційної інстанції вживалися заходи щодо виклику інспекторів патрульної поліції, які склали даний адміністративний матеріал, однак, останні не з»явились, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши всі матеріали справи, апеляційний суд вважає, що вони не містять беззаперечних доказів, на підставі яких можна зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим постанова судді районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі у відношенні ОСОБА_2 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева