Справа № 638/2457/18
Провадження № 3/638/1041/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., за участі перекладача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал у відношенні

Кузуімамлар Гокер, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зігдно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 159751 від 11.02.2018 року, Кузуімамлар Гокер, керував автомобілем Сузукі, державний номер НОМЕР_1, по вул Чернишевській, 14 у м. Харкові, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд зі згоди водія проводився на місці у присутності двох свідків.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 Байкул пояснив суду про те, що у зв'язку із тим, що Кузуімамлар Гокер є його другом та 10 лютого вживав алкогольні напої, на його прохання віз його додому на автомобілі Сузукі, 11.02.2018 року, приблизно о третій годині ночі відчув удар сзаду, як виявилось від автомобіля таксі та оскільки пасажир - Кузуімамлар Гокер, - отримав пошкодження голови, відвіз його до травмотологічного відділення 4ї лікарні невідкладної допомоги, після чого відвіз його додому. Під час затримання Кузуімамлар Гокер працівниками поліції свідок присутній не був.

У судовому засіданні встановлено, що на момент виявлення працівниками поліції Кузуімамлар Гокер, він транспортним заособом Сузукі, державний номер НОМЕР_1, не керував, згідно пояснень водія автомобіля Деу, який до цього був учасником ДТП за участі названого автомоблія Сузукі, на момент ДТП за кермом останнього автомобіля була інша особа. Крім того, суд враховує те, що Кузуімамлар Гокер є громадянином ОСОБА_2, українською чи російською мовою не володіє, у зв'язку із чим потребував послуг перекладача, який не був йому наданий, суть правопорушення йому роз'яснено не було, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про порушення його права на захист, гарантоване ст. 268 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.63 Конституції України.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і

застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (п.262), європейський суд зазначив, що право кожного обвинуваченого у скоєнні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду.

Також у п.89 рішення ЄСПЛ від 13.02.2001 у справі «Кромбах проти Франції» вказано: «Хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».

У численних рішеннях європейського суду, зокрема у справах «Михайлова проти Росії», «ОСОБА_4 проти Росії», «Welch v. the United Kingdom», йдеться про те, що за суттю адміністративного правопорушення та санкції, передбаченої за його вчинення, справи про адміністративні правопорушення в контексті статті 6 Конвенції та статті 4 протоколу № 7 до неї, слід розглядати з оглядом на процедуру кримінального обвинувачення, а тому потребує аналогічних гарантій права на захист.

Так, кожен, кого обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, хто не розуміє мову, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, має право на отримання безоплатної допомоги перекладача, котрий здійснює письмовий та усний переклад усіх документів чи заяв у провадженні проти нього, розуміти які йому необхідно або які потрібно оголосити на суді мовою, що там використовується, для того, щоб реалізувати своє право на справедливий судовий розгляд (п.48 рішення ЄСПЛ від 28.11.78 у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН»).

Також з огляду на необхідність забезпечення реальності та ефективності права, гарантованого п.3 (е) ст.6 конвенції, обовязок компетентних органів не обмежується призначенням перекладача, а у випадку попередження їх за конкретних обставин може також розширюватися, включаючи встановлення певного контролю за належною якістю перекладу (пп.33 і 36 рішення від 30.05.80 у справі «Артіко проти Італії»).

Таке право Кузуімамлар Гокер не було забезпечено, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про недопустимість врахування протоколу про адміністративне правопорушення та Акту огляду на стан сп'яніння із квитанцією приладу Драгер Алкотест 6820 як доказ провини та підставу притягнення Кузуімамлар Гокер до адміністративної відповідальності, оскільки названі докази отримані із грубим порушенням права Кузуімамлар Гокер на захист.

Інші належні та допустимі докази провини особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 251, 266, 276-280, 282, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні Кузуімамлар Гокер у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя: