П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/312/18

Провадження №3/377/82/18

24 травня 2018 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши в залі суду в м. Славутичі справу, що надійшла з відділу поліції зони ЧАЕС головного управління поліції в Київській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:м. Київ АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер _______________,

про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 46-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

02 травня 2018 року о 14 годині 07 хвилин в м.Прип»ять, біля будинку культури «Енергетик», був виявлений ОСОБА_1, який проник в спеціально визначену зону радіаційного забруднення, без дозволу відповідних органів, з метою екстремального туризму, порушивши вимоги режиму радіаційної безпеки, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 46-1 КУпАП.

Для розгляду справи ОСОБА_1 не зявився за наявності в матеріалах справи заяви про неможливість прибуття до суду та розгляд справи без його присутності.

Стаття 46-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіаційного забруднення, що виражається у проникненні в цю зону без дозволу відповідних органів або самовільному поселенні у ній, або знищенні, пошкодженні чи перенесенні знаків радіаційного забруднення або огорожі зазначеної зони.

Об,єктом цього правопорушення є здоров'я населення та встановлений режим радіаційної безпеки в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення.

Режим радіаційної безпеки в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення, встановлюється законами України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.02.1991р., «Про поводження з радіоактивними відходами» від 30.06.1995р., Указом Президії Верховної Ради УРСР про відповідальність за порушення вимог режиму радіаційної безпеки, заготівлю, переробку і збут радіоактивно забруднених продуктів харчування від 28.01.1991р., Порядком видачі спеціальних дозволів на провадження окремих видів діяльності на території зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 20.12.2000р., та іншими відповідними нормативно-правовими актами.

Об'єктивна сторона виражається у порушенні вимог режиму радіаційної безпеки в спеціально визначеній зоні радіаційного забруднення. Таке порушення проявляється: у проникненні в цю зону без дозволу відповідних органів, у самовільному поселенні у ній, у знищенні, пошкодженні чи перенесенні знаків радіаційного забруднення або огорожі зазначеної зони.

Чорнобильська катастрофа створила на значній території України надзвичайно небезпечну для здоров'я людей і навколишнього природного середовища радіаційну ситуацію. Україну оголошено зоною екологічної катастрофи. До територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, в межах України належать території, на яких виникло стійке забруднення навколишнього середовища радіоактивними речовинами понад доаварійний рівень, що з урахуванням природнокліматичної та комплексної екологічної характеристики конкретних територій може призвести до опромінення населення понад 1,0 мЗв (0,1 бер) за рік, і яке потребує вжиття заходів щодо радіаційного захисту населення та інших спеціальних втручань, спрямованих на необхідність обмеження додаткового опромінення населення, зумовленого Чорнобильською катастрофою, та забезпечення його нормальної господарської діяльності. Залежно від ландшафтних та геохімічних особливостей ґрунтів, величини перевищення природного доаварійного рівня накопичення радіонуклідів у навколишньому середовищі, пов'язаних з ними ступенів можливого негативного впливу на здоров'я населення, вимог щодо здійснення радіаційного захисту населення та інших спеціальних заходів, з урахуванням загальних виробничих та соціально-побутових відносин територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони:

1) зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році;

2) зона безумовного (обов'язкового) відселення - це територія, що зазнала інтенсивного забруднення довгоживучими радіонуклідами, зі щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 15,0 Кі/км2 та вище, або стронцію від 3,0 Кі/км2 та вище, або плутонію від 0,1 Кі/км2 та вище, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 5,0 мЗв (0,5 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період;

3) зона гарантованого добровільного відселення - це територія зі щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 5,0 до 15,0 Кі/км2, або стронцію від 0,15 до 3,0 Кі/км2, або плутонію від 0,01 до 0,1 Кі/км2, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 1,0 мЗв (0,1 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період;

4) зона посиленого радіоекологічного контролю - це територія зі щільністю забруднення фунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 1,0 до 5,0 Кі/км2, або стронцію від 0,02 до 0,15 Кі/км2, або плутонію від 0,005 до 0,01 Кі/км2 за умови, що розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів перевищує 0,5 мЗв (0,05 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період.

Додаткові критерії забрудненості ґрунту радіонуклідами можуть встановлюватись Національною комісією радіаційного захисту населення України з наступним затвердженням Верховною Радою України. Критерії, за якими провадиться розмежування категорій зон, встановлюються Національною комісією з радіаційного захисту населення України.

Землі зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення виводяться з господарського обороту, відмежовуються від суміжних територій і переводяться до категорії радіаційно небезпечних земель.

У зонах відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення забороняється: постійне проживання населення; здійснення діяльності з метою одержання товарної продукції без спеціального дозволу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи; перебування осіб, які не мають на це спеціального дозволу, а також залучення до роботи осіб без їх згоди; вивезення за межі зон без спеціального дозволу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи землі, глини, піску, торфу, деревини, а також заготівля і вивезення рослинних кормів, лікарських рослин, грибів, ягід та інших продуктів побічного лісокористування, за винятком зразків для наукових цілей; винесення або вивезення із зон будівельних матеріалів і конструкцій, машин і устаткування, домашніх речей тощо без спеціального дозволу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи і дозиметричного контролю; ведення сільськогосподарської, лісогосподарської, виробничої та іншої діяльності, а також будівництво без спеціального дозволу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи; випасання худоби, порушення середовища перебування диких тварин, спортивне та промислове полювання та рибальство; перегін тварин, сплав лісу. В'їзд на територію зони і виїзд з неї здійснюється тільки за спеціальними перепустками з обов'язковим дозиметричним контролем людей та транспортних засобів. Транзитний проїзд усіх видів транспорту здійснюється за спеціальними перепустками, що видаються адміністрацією зони; забороняється будь-яка інша діяльність, яка не забезпечує режим радіаційної безпеки; перебування осіб, які мають медичні протипоказання для роботи в контакті з джерелами іонізуючого випромінювання або щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з роботами щодо ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки вони є професійно хворими. У зонах відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення забезпечується суворий природоохоронний режим, охорона територій, природних, історичних та етнокультурних пам'яток відповідно до чинного законодавства.

Також законодавством встановлюються відповідні вимоги і до інших територій, що зазнали радіоактивного забруднення. Ця стаття передбачає відповідальність за порушення вимог щодо усіх зон, які встановлені на території України.

Суб'єкт: громадяни та посадові особи підприємств, організацій, установ.

Суб'єктивна сторона: це правопорушення вчинюється тільки з умислом. Особа, яка вчиняє зазначені цією статтею дії, усвідомлює, що створює загрозливі умови для життя та здоров'я людей внаслідок дії радіоактивних речовин, але все одно вчиняє їх.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що наявність правопорушення достатньо підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП 576540 від 02.05.2018 р., який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; картою-схемою зони відчуження Чорнобильської АЕС з позначенням місця виявлення правопорушника; письмовим поясненням ОСОБА_1 про обставини та мету проникнення у зону відчуження без відповідного дозволу.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, не встановлено.

При накладенні стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП враховуються характер правопорушення, дані про особу правопорушника.

Обставин, що відповідно до ст. 34 і 35 КУпАП помякшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

Враховуючи характер правопорушення, особу порушника, його майновий стан, вважаю, що необхідним і достатнім стягненням за вчинене правопорушення буде штраф в межах санкції ст. 46-1 КУпАП.

Крім того, стягненню з правопорушника на користь держави підлягає судовий збір відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП і піддати стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Т. О. Малишенко