Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/198/18 Головуючий в 1-й інстанції Гнатюк О.М.
Єдиний унікальний № 334/250/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року стосовно нього, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого ПАТ «ЗТР», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 218943, 06.01.2018 року о 20.28 год. біля будинку №20б по вул. Бородинська в м. Запоріжжі, гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», який видав позитивний результат 1,52 ‰.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що постанова є протиправною, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах справи не міститься: довідки щодо наявності повторності правопорушення та про те, чи видавалося на його імя посвідчення водія; направлення водія на медичний огляд. Вказує, що працівники поліції, із застосуванням психологічного тиску та погроз, зазначили, що його вже визнано винним у керуванні транспортним засобом. При цьому, йому не було розяснено про можливість проходження огляду в лікарській установі. Огляд на стан спяніння проводився приладом Drager Alcotest 6810, який не входить в перелік дозволених до використання МОЗ та Держспоживстандартом. Крім того, він був не згоден з отриманими результатами приладу газоаналізатора, однак йому не було розяснено можливість пройти огляд в медичній установі. В матеріалах справи відсутня інформація щодо сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку приладу Drager Alcotest 6810. Згідно роздруківки приладу Drager 6810 ARCD №0546 температура навколишнього середовища зазначена +13 Сє, однак ці показання суперечать фактичним обставинам подій та обстановці, яка була при проходженні огляду на стан спяніння. Так, відповідно до роздруківки приладу, огляд проводився о 20 год. 39 хв. Згідно інформації з сайту погоди, в м. Запоріжжі станом на 06.01.2018 року у період з 20 по 21 годину температура навколишнього середовища складала +5 - +4 Сє. А тому, правдивість показань та справності приладу Drager 6810 ARCD №0546 є дуже сумнівними. Крім того, суд позбавив його можливості реалізовувати своє право на кваліфіковану правову допомогу. Справа розглядалася без присутності свідків та інспекторів поліції, які складали протокол. Суд позбавив його можливості витребовувати докази, надавати докази на підтвердження своєї невинуватості та реалізовувати інші законні права. Щодо строків апеляційного оскарження зазначає, що постанову районного суду він отримав 25.02.2018 року, коли був готовий її повний текст, тому вважає, що строк був пропущений з обєктивних причин.

На підставі вкладеного, просить поновити йому строк на подання апеляційної скарги; скасувати постанову районного суду та закрити справу у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Що стосується строку апеляційного оскарження, то у відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що постанова районного суду винесена 19.02.2018 року, останнім днем подачі апеляційної скарги на вказане рішення є 01.03.2018 року. Відповідно до вхідного штампу канцелярії Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2 апеляційну скаргу подано саме 01.03.2018 року. Таким чином, встановлено, що строк апеляційного оскарження постанови суду не пропущено, а відповідно суд не вбачає підстав для поновлення такого строку.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, допитавши патрульного поліції ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 06.01.2018 року о 20.28 год. біля будинку №20б по вул. Бородинська в м. Запоріжжі, гр. ОСОБА_2, керував транспортним засобом автомобілем ІКСО SAMAND д.н. АР5257CО, в стані алкогольного спяніння. Стан спяніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», який видав позитивний результат 1,52 ‰. На підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом взято до уваги наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №218943 від 06 січня 2018 року, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення ОСОБА_4, відеофіксацію правопорушення.

Відповідно до тексту постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2018 року, під час розгляду адміністративної справи був присутній ОСОБА_2, який пояснив, що фактичні обставини справи викладені в протоколі про адміністративне правопорушення він не заперечує, відомостей, що ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, текст постанови не містить.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2, доповнив апеляційну скаргу та надав пояснення відповідно до яких, під час розгляду справи в суді першої інстанції, він заперечував проти своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення і лише підтвердив, що 06.01.2018 року о 20.28 год. біля будинку №20б по вул. Бородинська в м. Запоріжжі, він перебував в салоні автомобіля ІКСО SAMAND, д.н. АР5257CО, в стані алкогольного спяніння, однак вказаним автомобілем не керував. За допомогою алкотестеру «Драгер» поліцейськими було проведено огляд ОСОБА_2 на стан спяніння, який видав позитивний результат 1,52 ‰. Також пояснив, що інші докази його вини в судовому засіданні не досліджувались.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт також зазначав, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту є недопустимим доказом.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6810» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов'язків.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, вважає доводи апеляційної скарги в частині невідповідності газоаналізатеру «Драгер» встановленим вимогам технічної спроможності, та як наслідок невідповідність результатів тестування на стан спяніння, необґрунтованими.

Що стосується, посилань апелянта на відсутність у матеріалах справи довідки про повторність вчинення правопорушення, довідки про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія та направлення його для проведення огляду на стан спяніння в медичний заклад, то суд зазначає наступне.

Матеріали адміністративної справи містять довідку (а.с.8), відповідно до якої згідно бази даних «Адмінпрактика» НАІС ДДАІ МВС, АІП МВС ОСОБА_2 повторності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП не має. Вказана довідка, а також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія, номер посвідчення та дату його отримання. Що стосується відсутності в матеріалах справи направлення ОСОБА_2 до медичного закладу для проведення огляду на стан спяніння, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки огляд на стан спяніння ОСОБА_2 був проведений на місці, і зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків ОСОБА_5 (а.с.4) та ОСОБА_4 (а.с.5) вбачається, що водій погодився з результатом огляду, направлення на проведення огляду на стан спяніння в медичному закладі не видавалось.

Стосовно аргументів апелянта з приводу не встановлення факту керування ним транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, 06.01.2018 року о 20.28 год. біля будинку №20б по вул. Бородинська в м. Запоріжжі, то вони заслуговують на увагу.

Допитаний при апеляційному розгляді співробітник патрульної поліції ОСОБА_3 пояснив, що автомобіль патрульної поліції підїхав до припаркованого автомобіля ІКСО SAMAND, д.н. АР5257CО, в салоні якого знаходився ОСОБА_2, після перевірки документів був проведений огляд водія на стан алкогольного спяніння, який видав позитивний результат. Обставини, за якими ОСОБА_2 керував транспортним засобом, патрульним поліції не підтверджені.

Досліджений відеозапис фіксації правопорушення, який долучений до матеріалів справи, містить відомості про проведення огляду ОСОБА_2 на стан спяніння. Доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_2 вказаним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння матеріали відеозапису та матеріали справи не містять. При апеляційному розгляді таких доказів також не встановлено.

Отже, наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів, видається недостатнім для твердження про керування ОСОБА_2 06.01.2018 року о 20.28 год. біля будинку №20б по вул. Бородинська в м. Запоріжжі транспортним засобом IKCO SAMAND, д.н. НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння.

Зазначені обставини, за відсутності об'єктивних даних керування ОСОБА_2 транспортним засобом, вказують на недоведеність провини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини вказують на те, що при розгляді справи суддя припустився спрощеного підходу розгляду справи, не дослідив докази та не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, при таких обставинах постанову суду не можливо визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Перевіривши докази у справі на достатність, та проаналізувавши їх у сукупності, щодо прийняття остаточного судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1