Номер провадження 3/754/4030/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, проживаючого у АДРЕСА_1

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення про те, що він на законну вимогу працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не пред'явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за адресою: м. Київ, вул. Радунська, 38, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 фактично скоїв правопорушення, передбачене ст. 185 КпАП України.

У суді ОСОБА_1 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він 19.08.2018 року приблизно о 12 годині 10 хвилин рухався на автомобілі по вул. Радунській у м. Києві, зупинившись на вул. Бальзака. Поряд з ним зупинився автомобіль патрульної поліції. До нього підійшов інспектор поліції і, не представившись, сказав, що в автомобілі є несправності, після чого почав вимагати документи. Він попросив назвати причину, по якій у нього вимагають документи, а також повідомив, що перед початком руху перевірив технічний стан автомобіля. Крім того, це був денний час і габарити не було потреби вмикати. Потім до них підійшов ще один поліцейський, не представився, на його вимогу надати документи відмовився. До них під'їхав ще один автомобіль патрульної поліції, інспектор ОСОБА_4 пред'явив своє посвідчення, представився, після чого ОСОБА_1 надав йому свої документи, а саме документи, що посвідчують особу, та документи на автомобіль. Після того, як він відмовився передавати документи поліцейським у руки, між ОСОБА_1 та поліцейськими виник конфлікт, а інспектор ОСОБА_4, не попередивши про це, застосував до нього кайданки та фізичну силу, і він був доставлений до відділення поліції. У відділенні у нього не хотіли відбирати пояснення, але на його наполегливу вимогу все ж таки надали аркуш паперу, де він зміг викласти свої пояснення. Після цього йому стало погано, була викликана швидка допомога, яка діагностувала високий тиск, йому була надана медична допомога, а за сплином 3-х годин його відпустили з відділення поліції. Вважає, що всі дії інспекторів поліції є незаконними, складений відносно нього протокол є безпідставним та необґрунтованим, а тому просить справу відносно нього закрити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши письмові матеріали справи, оглянувши відеодиск, долучений до протоколу, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 185 КпАП України передбачає покарання за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов?язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв?язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З протоколу від 19.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 на законну вимогу працівників поліції не надав документи, що посвідчують особу, та документи на автомобіль. Але при цьому у протоколі відсутні дані, що підтверджують законність вимог працівників поліції, а саме у зв'язку з чим така вимога була пред'явлена.

Крім того, у протоколі не зазначено дата та час вчинення правопорушення, а лише викладені фактичні обставини події, що унеможливлює встановити, чи мало місце дане правопорушення.

На відео, що долучено до протоколу, зображено події в аспекті, викладеному ОСОБА_1 під час розгляду справи по суті. Крім того, оглянуте судом відео жодним чином не спростовує доводів ОСОБА_1, а також не підтверджує викладене у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 19.08.2018 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.. 185 КпАП України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 284, 290, 291 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КпАП України у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська