П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, Харченка С.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ХарченкаС.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, 29 червня 2018 року, о 03 год. 20 хв., ОСОБА_2 в м. Києві, по пр-ту Перемоги, 24, керував транспортним засобом "ИЖ 21251", д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "DRAGER ARHK-0556" в присутності двох свідків. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний - 1,23 ‰.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Харченко С.В. в інтересах ОСОБА_2 подав до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року скасувати, постановити нову, якою закрити провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, як стверджується в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 не керував автомобілем в стані алкогольного сп?яніння, а лише випивав спиртні напої біля припаркованого автомобіля, проте працівники поліції зупинили двох свідків та в їх присутності ОСОБА_2 пройшов тест на стан алкогольного сп?яніння.

Водночас, захисник Харченко С.В. звертає увагу і на порушення працівниками поліції приписів ст. 266 КУпАП, які, крім іншого, після висловлення ОСОБА_2 незгоди з результатами огляду за допомогою приладу "Драгер", не вжили жодних заходів щодо направлення останнього до найближчого закладу охорони здоров'я.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Приписами ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" регламентовано, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно опублікованого в газеті "Голос України" № 185 (6940) повідомлення, Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.

На виконання вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів" провадження про адміністративні правопорушення, які оскаржені в апеляційному порядку, були зареєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями цього суду.

На підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2018 року, справа за апеляційною скаргою захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року передана для розгляду судді Балацькій Г.О.

ОСОБА_2 про час, дату та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, неявка якого не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням того, що інтереси останнього як в суді першої, так і апеляційної інстанції представлені захисником Харченком С.В.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги із вимогою скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу з додатками, переглянувши відеозапис подій з нагрудної камери працівника поліції, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння всупереч п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 344085 від 29 червня 2018 року, акту огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки результатів тестування за допомогою приладу "DRAGER", встановлено, що ОСОБА_2 29 червня 2018 року, о 03 год. 20 хв., в м. Києві, по пр-ту Перемоги, 24, керував транспортним засобом "ИЖ 21251", д.н.з. НОМЕР_1, в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, в стані алкогольного сп?яніння, що установлено в присутності двох свідків за допомогою приладу "DRAGER", який показав результат - 1,23 ‰.

Причиною для перевірки водія на стан сп?яніння, як указують дані рапорту працівників патрульної поліції Макаренко В.В. і Комашенко А.В. від 29 червня 2018 року, було те, що автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 спочатку рухався в полосі для руху громадського транспорту, яка позначена д.з. 5.11, а потім, при появі в полі зору їх-працівників поліції службового автомобіля, різко змінив напрямок руху, не ввімкнувши при цьому лівий покажчик повороту, чим викликав підозру. При перевірці документів у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, розширені зіниці очей, нерозбірлива мова, у зв?язку з чим і було викликано екіпаж ПП з метою огляду водія на стан алкогольного сп?яніння, який в подальшому і був виявлений (а.с. 4).

З пояснень захисника Харченка С.В. в суді апеляційної інстанції також видно, що 29 червня 2018 року, о 03 год. 20 хв., ОСОБА_2 в м. Києві по пр-ту Перемоги дійсно керував транспортним засобом "ИЖ 21251", д.н.з. НОМЕР_1, який припаркував з порушенням правил дорожнього руху - на тротуарі неподалік зупинки громадського транспорту.

В суді апеляційної інстанції був переглянутий фрагмент відеозапису досліджуваних подій з відеореєстратора нагрудної камери працівника поліції, з якого випливає, що ОСОБА_2, як і його приятель, який перебував в автомобілі під керуванням ОСОБА_2, в присутності свідків-понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будь-яких заперечень щодо не керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а тільки щодо перебування біля нього на відпочинку з вживанням алкогольних напоїв - не висловлювали, крім того, ОСОБА_2, без будь-якого примусу, як водій транспортного засобу пройшов за своєю згодою тест для визначення стану алкогольного сп?яніння за допомогою приладу "DRAGER", який показав результат - 1,23 ‰.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 вживав спиртні напої після паркування автомобіля - на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються наведеними вище доказами щодо переслідування працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 за порушення тим правил дорожнього руху безпосередньо перед послідуючим неправильним паркуванням транспортного засобу, при цьому ОСОБА_2 одразу ж виявив ознаки алкогольного сп?яніння, у зв?язку з чим і проводилося тестування ОСОБА_2 за допомогою спеціального технічного засобу.

Дотримання процедури проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп?яніння за допомогою приладу "DRAGER" - стороною захисту не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП є неспроможними, з огляду на наступне.

Так, з досліджуваного фрагменту відеозапису видно, що ОСОБА_2 не заперечував обставин вживання ним алкогольних напоїв, але був здивований покажчиком приладу в 1,23 ‰, що значно перевищує допустиму норму - 0,2 ‰, з огляду на те, що, як він стверджував, випив всього одну пляшку пива.

При цьому,ОСОБА_2 не виказував бажання проїхати для проходження подальшого тестування в умовах медичного закладу, а тільки пройшов тестування за допомогою приладу "DRAGER", який і виявив перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп?яніння.

Даних про те, що ОСОБА_2 не був обізнаний щодо можливої подальшої процедури проходження огляду на стан сп?яніння в медичному закладі та бажав цього - матеріали провадження не містять, як і сторона захисту не вказала на те, що подальше проходження в медичному закладі огляду на стан сп?яніння могло спростувати покажчики приладу "DRAGER" щодо тестування ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного сп?яніння.

Як свідчать дані фрагменту відеозапису, працівники поліції докладно пояснили ОСОБА_2 про причини складання протоколу про адміністративне правопорушення та що у разі незгоди з цим, він може відтворити своє ставлення в протоколі і в акті.

Крім того, ОСОБА_2 були роз?яснені його права, зокрема право мати захисника, чим він і скористався.

Відповідали працівники поліції на питання ОСОБА_2 щодо подальшої процедури проходження справи за наслідками складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції ні ОСОБА_2, ні в його інтересах захисник Харченко С.В. не оскаржив.

Водночас не можна не вказати на суперечливість позиції захисника Харченка С.В., викладеній в апеляційній скарзі: з одного боку ОСОБА_2, як указує захисник, написав в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду "не згоден" з підстав не керування ним автомобілем в стані алкогольного сп?яніння, а з іншого, що ОСОБА_2 був незгоден саме з результатами тесту (а.с. 48, 49), які фактично є різними підставами, які впливають на хід процедури огляду водія.

Оскільки ОСОБА_2 в запереченнях від 14 серпня 2018 року стверджував, що його "не згода" стосувалася саме тієї обставини, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, а вживав алкогольні напої після паркування транспортного засобу, оскільки мав намір піти до знайомої дівчини, що і зробив з приятелем коли поїхали працівники поліції, де вони і заночували (а.с. 30-31), що узгоджується з подіями відображеними на фрагменті відеозапису, - слід прийти до висновку, що запис ОСОБА_2 "не згоден" в протоколі та в акті стосувався саме події складання працівниками поліції протоколу про адміністративне, а не результатів тестування, а тому працівники поліції і не доставляли ОСОБА_2 до медичної установи.

Під час проведення огляду ОСОБА_2 та складання протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз'яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що останній власноручним підписом засвідчив в протоколі, де зокрема зазначено, що огляд на стан сп?яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку провадився із застосуванням приладу "DRAGER".

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, процедура огляду водія на стан алкогольного сп?яніння, що передбачена ст. 266 КУпАП, була дотримана.

Таким чином, дослідивши всі докази в провадженні, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що на нього накладено адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаного матеріального закону.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним, зокрема, в умовах того, що ОСОБА_2, як указує захисник, тільки приблизно за місяць до досліджуваних подій отримав право на керування транспортним засобом, яким в означений день в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України і керував в стані алкогольного сп?яніння з результатом - 1,23 ‰, що значно перевищує допустиму норму - 0,2 ‰, та з порушенням інших правил дорожнього руху.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як про це поставив вимогу захисник в апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду провадження не встановлено.

Не можуть слугувати такою підставою і доводи апеляційної скарги захисника щодо розгляду справи з порушенням правила підсудності, оскільки відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглядається як за місцем вчинення правопорушення, та і за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, що вирішується відповідним органом, що і вирішено уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою з направленням справи до Шевченківського районного суду м. Києва, про що є відповідний запис у протоколі і був повідомлений ОСОБА_2

За наведеним, апеляційна скарга захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька