Справа № 163/1547/18
Провадження № 3/163/891/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю представника Волинської митниціКондратюка І.П.,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФСУ матеріали справи за протоколом №3920/20500/18 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючу,РНОКПП невідомий, закордонний паспорт FG778871,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, слідуючи 24.07.2018 року з ОСОБА_2 в Україну через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля «Рено», номерний знак НОМЕР_1, будучи відсутньою в Україні менше 24 годин, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму конвектор для підлоги вартістю 23607,24 гривень, чим вчинила правопорушення, передбаченест.471 МК України.

На розгляд справи порушниця не зявилась, хоча при складанні протоколу про порушення митних правил належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду. У суд ОСОБА_1 направила заяву про проведення засідання без її участі, визнала винуватість за ст.471 МК України, заперечила за ст.472 МК України.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1М.у вчиненні обох порушень митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушниці, польською фактурою, службовою запискою, витягом з бази даних АСМО «Інспектор».

В той же час дії ОСОБА_1 за ст. 472 МК України кваліфіковані зайво.

З досліджених доказів встановлено, що під час митного контролю порушниця заявила про переміщувані товари, подала польську фактуру і предявила їх до митного контролю, що дає підстави для висновку про усне декларування. Письмова митна декларація порушниці для заповнення не надавалась.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який на-брав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на такі положення міжнародного договору та вимоги ч.6 ст.366 МК України у випадку усного декларування товарів на смузі спрощеного митного контролю працівник митниці мав право вимагати письмову декларацію, що в даній справі не було зроблено.

Відтак системний аналіз ст.ст.257, 366, 472 МК України приводить до висновку, що за умови усного декларування переміщуваних товарів при проходженні митного контролю на «зеленому коридорі» і ненаданні можливості чи відсутності вимоги зі сторони працівника митного органу заповнити письмову декларацію немає підстав для кваліфікації дій особи додатково за ст.472 МК України, оскільки відсутні підстави для висновку як щодо факту недекларування товарів, так і щодо заявлення неточних чи недостовірних відомостей про них.

Отже, з огляду на доведеність перевищення порушницею норми ввезення товарів її дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України, а провадження за ст.472 МК України підлягає закриттю.

Враховуючи доведеність вини порушниці та відсутність обмежень чи заборон щодо переміщуваного товару, стягнення на неї слід накласти у вигляді штрафу, вилучені товари повернути володільцю.

З порушниці згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню такий збір у відповідному розмірі. Оскільки товари були вилучені з огляду на їх можливу конфіскацію за ст.472 МК України, а провадження в цій частині закривається, відсутні законні підстави для стягнення витрат митниці на їх зберігання.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 3262 в Казначействі України(МФО 899998, , одержувач ГУДКСУ у Волинській області, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил №»).

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу порушення митних правил.

Вилучений за даним протоколом конвектор для підлоги повернути ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави 352(триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору на рахунок 3262 в Казначействі України(МФО 899998, , отримувач УК в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу «судовий збір у справах про адміністративні правопорушення»).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

ОСОБА_3Чишій