Справа № 199/8136/18
ПОСТАНОВА

іменем України

14.11.2018 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого як фізична особа-підприємець, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.10.2018 за ч. 4 ст. 121 КУпАП слідує, що 06.10.2018 о 19:19 годині у м. Дніпрі по вул. Любарського, 49 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ33021СПГ», н.з. АЕ3307АЕ, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Адміністративне правопорушення вчинене повторно протягом року, передбачене ч. 1-3 ст. 121 КУпАП. Підстава зупинки не горіли габаритні вогні, чим порушив пункт 31.3-б Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину за ч. 4 ст. 121 КУпАП не визнав та пояснив, що 06.10.2018 о 19:19 годині він дійсно керував у м. Дніпрі по вул. Любарського, 49 автомобілем «ГАЗ33021СПГ», н.з. АЕ3307АЕ, та був зупинений працівниками поліції. В той же час вказаний транспортний засіб йому не належить, оскільки його власником є ОСОБА_2, який надав йому можливість перегнати вказаний автомобіль. А тому лише ОСОБА_2, як власник автомобіля, має право і повинен проводити технічний контроль належного йому автомобіля.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Пункт 31.3-б Правил дорожнього руху визначає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137 визначено, що замовником проведення обовязкового технічного контролю може бути власник транспортного засобу або уповноважена ним особа.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення власником транспортного засобу «ГАЗ33021СПГ», н.з. АЕ3307АЕ, є ОСОБА_2

Відомостей в справі про те, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 на проведення обовязкового технічного контролю вищевказаного транспортного засобу, не має.

При цьому, до справи долучені письмові пояснення ОСОБА_2, відповідно до яких останній лише передав ОСОБА_1 право керування автомобілем.

Крім того, слід зазначити, що ст. 121 КУпАП є банкетною нормою, а тому при описі адміністративного правопорушення, вчиненого особою, потрібно зазначати конкретну норму закону або іншого підзаконного нормативно-правового акту, що визначає обовязковість та періодичність проведення технічного контролю саме для такого транспортного засобу, оскільки ч. 4 ст. 121 КУпАП містить лише поняття повторності керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Проте, протокол про адміністративне правопорушення не містить зазначених вище відомостей.

Враховуючи викладене слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та рішення ЄСПЛ, які згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обовязкові і для працівників Національної поліції, висновки працівників Національної поліції про порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху здійснений без ретельного дослідження доказів, без оцінки Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137, без опитування власника транспортного засобу щодо обставин передачі керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 та визначення обсягу повноважень останнього щодо користування вказаним транспортним засобом.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко