Провадження № 3/582/396/18
Справа № 582/1450/18
Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Жмурченко В.Д. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління держпраці у Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительку с. Коровинці, вул. Київська (Леніна), 216, Недригайлівського району Сумської області, директора ТОВ "Технологія Л.Р.М.", -

за ст. 41 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2018 року головним державним інспектором Управління держпраці у Сумській області ОСОБА_2 складено протокол про те, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою ТОВ "Технологія Л.Р.М." та відповідальною за додержання законодавства про працю України, допустила порушення, а саме: - порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України - не повідомила центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття 16.02.2018 року на роботу в ТОВ "Технологія Л.Р.М." сім чоловік та допущення їх до роботи 16.02.2018 року підсобними робітниками, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 41 КупАП.

ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП., не визнала, пояснивши суду, що вона вчасно подала повідомлення до Роменської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області про прийняття на роботу підсобних працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМК України від 17.06.2015 р. №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: - засобами електронного звязку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; - на паперових носіях разом з копією в електронній формі; - на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із пятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Суд критично ставиться до показів даних в суді ОСОБА_1, і вважає їх як метод захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності. Дані покази спростовуються наступним:

16 лютого 2018 р. наказом №22 директора ТОВ "Технологія Л.Р.М." ОСОБА_3, було прийнято на роботу підсобними робітниками сімох чоловік (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10Ф.) по строковому договору з 16.02.2018 по 27.02.2018.

Як вбачається із матеріалів справи, повідомлення про прийняття працівника на роботу директор ТОВ "Технологія Л.Р.М." ОСОБА_3 подала 27.02.2018 р., що є порушенням законодавства про працю, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення, її вина доведена в повному обсязі та підтверджується матеріалами справи.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 1 КУпАП., а саме: порушення встановлених вимог законодавства про працю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, суддя дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, у межах санкції ст. 41 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 35, 40-1, 41 ч. 1, 283, 284 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (п'ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки с. Коровинці, вул. Київська (Леніна), 216, Недригайлівського району Сумської області на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: підпис з оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_11