АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/490/18 Головуючий у І-й інстанції - Самсонова В.В.
Справа № 204/328/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 09 січня 2018 року, о 19.45 год. у м. Дніпрі по вул. Робоча, 80, керував автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, сухість у порожнині рота, надмірна жвавість. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просив постанову суду скасувати, та постановити рішення, яким визнати його невинним за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, ОСОБА_2 вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що його змусив сісти за кермо співробітник патрульної поліції ОСОБА_4, що цей факт було підтверджено в судовому засіданні. Крім того, суд не прийняв до уваги той факт, що 09.01.2018 року він залишив свій автомобіль марки «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1, припаркованим на вулиці Робочій у м. Дніпрі. Зазначив, що в автомобілі він не знаходився і не керував ним, а близько 19.45 години йому на мобільний телефон подзвонив знайомий ОСОБА_5, та повідомив, що вищевказаний автомобіль стоїть поперек дороги біля трамвайних колій.

Вказав, що почувши таку новину, він випив корвалол і одразу побіг до автомобіля. Біля автомобіля патрульних не було, вони сиділи в машині і коли він до них підійшов дізнатися про те, що трапилось, чому його автомобіль знаходиться в такому положенні, патрульна бригада не виходячи з автомобіля та не представившись, в грубій формі змусили його сісти за кермо автомобіля не зважаючи на його стан, та перегнати його з дороги на узбіччя, щоб усунути перешкоду та не створювати аварійної ситуації на дорозі.

Вислухавши думку ОСОБА_2 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом серії БР № 233030 від 09 січня 2018 року, в якому відображені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були залучені в якості понятих під час огляду останнього, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням обєктивної сторони скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він транспортним засобом не керував та взагалі не перебував в автомобілі, суд розцінює як необґрунтовані та такі, що з огляду на інші наявні у матеріалах справи докази, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду не надав доказів на підтвердження обґрунтованості зазначених ним відомостей про місце залишення авто та його раптову зміну, а також не вказав, у звязку з якими обставинами він відмовився від проходження огляду, враховуючи те, що вживання наркотичних засобів ОСОБА_2 заперечував.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у звязку з чим апеляційну скаргу останнього необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1