Справа № 191/4451/18
Провадження № 3/191/988/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка народилась 26.05.1985 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, ФОП «Богашова», яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АМ 741313 виданий 28.02.2002 року Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН: НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №761 від 17.10.2018 року, ФОП ОСОБА_2 17.10.2018 року в приміщенні магазину за адресою м. Синельникове вул. Харківська, 157, здійснювала продаж алкогольних напоїв без наявності (придбання) відповідної ліцензії, чим порушила ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та скоїла правопорушення передбачене ч.1ст. 164 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні не визнала свою вину у вчиненому правопорушенні, та пояснила, що не здійснювала торгівлю алкогольними напоями оскільки цей відділ був зачинений та не працював.

Всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, керуючись законом і правосвідомістю вважаю, що справа підлягає закриттю в звязку з таким.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа)при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1ст. 164 КпАП України, адміністративна відповідальність наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Виходячи з вимог ч. 1ст. 164 КпАП України, суб'єктом даного адміністративного правопорушення є саме суб'єкт господарювання.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні документи, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_3 є субєктом господарювання, у звязку з чим, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 є субєктом правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу №761 про адміністративне правопорушення 17 жовтня 2018 року, ФОП ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, як фізична особа підприємець.

Також із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, щопри складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення №761 від 17.10.2018 року, посадовою особою не в повному обсязі та некоректно викладено суть адміністративного правопорушення з огляду на те, що фабула інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення виписана неналежним чином, без зазначення часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, при яких саме обставинах, і в чому саме воно виразилося.

Крім того, протокол про вчинення адміністративного правопорушення датований 17 жовтня 2018 року, в ньому є посилання на акт №001100 від 17.10.2018 року, натомість акт №001100 наданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення датований 18.10.2018 року.

На підтвердження обставин, викладених в протоколі, особа, яка його склала, надала суду лише пояснювальну записку від ОСОБА_3 та Акт 001100 про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової торгівлі алкогольними виробами від 18 жовтня 2018 року, більш даний факт нічим не підтверджено, інших доказів її вини не надано, тому не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Із пояснень ОСОБА_4, які додані до матеріалів адміністративної справи вбачається, що вона здійснювала торгівлю алкоголем без ліцензії 30.09.2018 року, будь-яких доказів того, що 17.10.2018 року був здійснений продаж алкоголю без ліцензії саме 17.10.2018 року суду не надано.

Оскільки складом правопорушення є наявність усіх об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, в даному випадку склад правопорушення відсутній.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З врахуванням вищенаведеного, суддя позбавлений можливості прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

За таких підстав, оскільки в наданих матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б підтверджували вчинення ФОП ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, тому приходжу до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, у звязку з чим справа у відповідність дост.247КУпАПпідлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.164, ст.ст.247,283,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_5