АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/603/18 Суддя першої інстанції: Мартинова О.М.
Провадження: 33/790/474/18 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника Феленка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі звукозапису, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 04 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскарженого судового рішення першої інстанції.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 04 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, із стягненням судового збору.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість даного рішення, просить його скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує, що у матеріалах справи наявні лише докази того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, надання пояснень та підпису у протоколі, однак відсутні докази керування ним транспортним засобом.

Позиції учасників судового провадження

Правопорушник ОСОБА_2 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі та просив задовольнити її вимоги.

Адвокат Феленко С.О. підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доводи правопорушника та його захисника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 24 01 2018 року о 18 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «АЗЛК 21412», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Немишлянській, буд.315/2 у м. Харкові, скоїв зіткнення з транспортним засобом «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2, та мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена зібраними у справі і дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 24 01 2018 року, поясненнями свідків, рапортом інспектора поліції та розпискою ОСОБА_4 про те, що він зобов'язується не передавати автомобіль для керування ОСОБА_2 та доставити його до місця стоянки, оскільки останній знаходиться у стані алкогольного сп'яніння (а.с.1-6).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, обґрунтовуючи свою невинуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посилається на те, що відсутні будь-які докази саме керування ним автомобілем. Однак, в матеріалах справи наявні пояснення водія ОСОБА_5, який викликав екіпаж поліції, у зв'язку з тим, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 здійснив зіткнення з його автомобілем, та який у поясненні зазначив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 спершу знаходився попереду нього, потім почав рухатись заднім ходом та здійснив зіткнення з його автомобілем, після чого ОСОБА_2 від'їхав та зупинився.

Ані правопорушником, ані захисником не було надано відомостей та належних доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_5 та підтверджували доводи ОСОБА_2, зазначені у апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у зв'язку з тим, що прилад, запропонований співробітниками поліції для проведення такого огляду, відсутній у п.3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу, оскільки з досліджених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 відмовився не лише від проходження огляду на місці за допомогою вищевказаного приладу, а й в закладі охорони здоров'я взагалі.

Враховуючи дані обставини, районний суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування, за обставин вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 04 2018 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило