П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2018 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міскрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., за участі прокурора Цар І.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2С, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді головного лікаря Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міскрайонного суду Закарпатської області з Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Закарпатській області Національної поліції України надійшов протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу №162 від 29.08.2018 року, ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного лікаря Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру та будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, як субєкт декларування, повинен виконувати функції держави або місцевого самоврядування та згідно підпункту а) пункту 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування (до 01.04.2018), а саме 03.04.2018, опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, не визнав та повідомив, що він мав намір подати вказані відомості у встановлений строк, та вважав що подав такі. Про відсутність декларації в єдиному реєстрі дізнався тільки доті, коли мав намір подати уточнення до вже поданої декларації, тобто у нього відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення. Враховуючи вищезазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2С просив суд закрити провадження у справі у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор, просив суд закрити провадження у справі за малозначністю вчиненого правопорушення, оскільки ОСОБА_1 намагався подати декларацію вчасно.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неподання або несвоєчасне подання без поважних причин декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої ЗУ «Про засади запобігання та протидії корупції» особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 протягом березня 2018 року намагався подати декларацію на сайт НАЗК, однак це виявилося неможливим, оскільки його попередній електронний кабінет був привязаний до електронної пошти. У звязку із цим, ОСОБА_1 неодноразово телефонував до служби підтримки сайту НАЗК та писав листи на електронну пошту (листи від 19.03.2018, 20.03.2018, 20.03.2018, 21.03.2018, 22.03.2018, 26.03.2018, 31.03.2018, 31.03.2018, 10.04.2018, 10.04.2018) і тільки 31.03.2018 року на його електронну скриньку прийшло повідомлення наступного змісту: «Вітаємо, ОСОБА_1! Ваша заявка на зміну ЕЦП успішно прийнята. На час розгляду заявки Ви не зможете користуватись Реєстром. Заявки розглядаються протягом одного робочого дня. Спробуйте здійснити вхід до Реєстру зі зміненим ЕЦП через деякий час».

Крім цього, як слідує з витягу із послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» які вчинив ОСОБА_1, 31.03.2018 року, останній через власний кабінет на сайті НАЗК, після заповнення всіх розділів декларації та перевірки достовірності даних, зберіг внесені до е-декларації відомості та натиснув кнопку «подати документи».

Тобто, з наведеного слідує, що ОСОБА_1, не бездіяв, а ним протягом березня 2018 року вживалися активні дії, спрямовані саме на заповнення та подання декларації вчасно.

Разом з тим, як слідує з пояснень ОСОБА_1 про те, що декларація ним подана не вчасно, він дізнався тільки 03.04.2018 року, коли мав намір подати уточнення до раніше поданої декларації.

Вказані пояснення ОСОБА_1 щодо переписки з НАЗК та заміни електронної пошти, повністю підтверджуються витягом із послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» які вчинив ОСОБА_1, листом НАЗК №71-06/48060/18 від 19.10.2018 року, а також наданими ОСОБА_1 фотодоказами переписки з НАЗК.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1В умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачається несвоєчасне подання декларації, але з причин, що не залежали від його волі, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього субєктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня субєктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов'язковому закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245,247,251,252,268,283,284,294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з моменту її постановлення через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя В.М. Малюк