Провадження № 33/824/423/2018 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_2, захисника Щетніцького Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Щетніцького Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого в КП «Узин»,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 25.05.2018 року о 04 годині 50 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 на б-рі Лесі Українки у м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 23.06.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат ЩетніцькийР.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року щодо ОСОБА_2 та провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною. Зокрема, адвокат вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом, оскільки він не відповідає вимогам законодавства та містить виправлення. Також апелянт зазначає, що матеріали справи не містять акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що також є порушенням чинного законодавства. ОСОБА_2 не погоджувався з результатами перевірки алкотестеру, однак, всупереч вимогам чинного законодавства, не був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров'я. Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що посилання суду першої інстанції на відеозапис як на доказ вини ОСОБА_2, є неправильними, оскільки вказаний запис ніким не оглядався, про що свідчить цілісність конверту з диском.

Також в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва, оскільки ОСОБА_2 не був присутній в судовому засіданні через направлення на помилкову адресу повісток, копію постанови отримав 06.08.2018 року.

Вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду пропущений особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, з поважних причин, оскільки ОСОБА_2 при розгляді справи присутній не був, копію постанови отримав лише 06.08.2018 року, апеляційну скаргу подав 15 серпня 2018 року, а тому строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника Щетніцького Р.В, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис фіксації зупинки правопорушника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об'єктивний розгляд справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що не був згідний з результатами його огляду на стан сп'яніння, про що заявляв працівникам поліції.

25.05.2018 року щодо ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, а саме що о 04 годині 40 хвилин він на бульварі Лесі Українки проїхав на забороняючий сигнал світлофора / червоний/. В зв'язку із даним правопорушенням він був зупинений працівниками поліції.

На відеозаписі зупинки водія зафіксовано момент проходження ОСОБА_2 в присутності двох свідків тесту на встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Drager». Жодних заперечень від водія не надходило, приладом було зафіксовано рівень алкоголю 1,26 %, що підтверджено відповідним чеком /а. с. 3/. ОСОБА_2 не просив доставити його до закладу охорони здоров'я та у нього було тимчасово вилучено документи - посвідчення водія ААВ 3222868 /а. с. 1/.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 070505 ОСОБА_2 зазначив, що згоден із вчиненим правопорушенням.

Таким чином, вказані докази спростовують заперечення стосовно того, що ОСОБА_2 не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

Заслуговують на увагу посилання апелянта на порушення його прав в суді першої інстанції, однак його право на захист було реалізоване в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Щетніцькому В.П., який діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року щодо ОСОБА_2

Апеляційну скаргу адвоката Щетніцького В.П. в інтересах ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон