Дата документу Справа № 315/1336/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 315/1336/17 Суддя в 1-й інстанції Телегуз С.М.
Провадж. № 33/778/173/18 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 адвоката Павленка А.Г., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, зі стягненням судового збору.

Згідно з оскаржуваною постановою, 03.11.2017 року о 19 год. 20 хв., в м. Гуляйполе по вул. Пологівський шлях, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова). Від медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова суду є необґрунтованою у зв'язку з неповнотою проведення судового розгляду, порушенням його права на справедливий судовий захист. Зазначає, що в той вечір він не керував автомобілем, а знаходився в якості пасажира, за кермом був ОСОБА_3, якого він прохав викликати у судове засідання, однак ні ОСОБА_3 ні свідків, зазначених у протоколі, судом допитано не було. Вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні не дослідив докази поважності неявки ОСОБА_1 в судові засідання, що спростовується довідками з лікарні. Крім того, на думку апелянта, судом були порушені вимоги ст. 33 КУпАП. Таким чином, просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, адвоката на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідка, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заснованіна досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 019275 від 03.11.2017 року (а.с.5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та відмову від підписання протоколу (а.с. 8-10), поясненнями наданими в судовому засіданні в суді першої інстанції свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував провину, зазначив, що він не керував автомобілем, а знаходився в якості пасажира, за кермом був ОСОБА_3

Дані твердження апеляційний суд вважає непереконливими та такими, що спростовуються сукупністю доказів, зокрема, поясненнями в судовому засіданні інспектора Галкіна М.М.- майора поліції Гуляйпільського ВП та свідка ОСОБА_6, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, які підтвердили, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 та окрім нього в автомобілі нікого не було.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив письмові покази та надані в суді першої інстанції та зазначив, що в зупиненому автомобілі знаходився тільки водій ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, якого вони зупинили та передали працівникам поліції.

Доводи апелянта про те, що судом не викликані та не допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки судом здійснені всі можливі заходи щодо їх виклику у судове засідання, а надані ними письмові покази повністю узгоджуються із показами допитаного свідка ОСОБА_6

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП є безпідставними, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи, про що ОСОБА_1 був щоразу належним чином повідомлений та матеріали справи містять поштові повідомлення про вручення ОСОБА_1 судових повісток (а.с. 17, 40, 46, 61), а також повідомлення про призначення розгляду справи, в яких міститься підпис ОСОБА_1 (а.с. 18, 19, 30).

Суддя місцевого суду в постанові вказав на вчинення ОСОБА_1 свідомих дій, пов'язаних із затягуванням розгляду справи, побудованих до того ж на обмані, та вважав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1, оскільки останній належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, надавав пояснення, будучи присутнім в попередніх судових засіданнях, з таким висновком суду погоджується і апеляційний суд.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 33 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не надав суду жодних документів характеризуючих його особу. До того ж, суд першої інстанції, накладаючи стягнення, врахував характер вчиненого правопорушення та особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а призначене покарання за санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи, які відповідають вимогам КУпАП та узгоджуються між собою.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 266 КУпАП правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2018р., якою ОСОБА_1притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник