Дата документу Справа № 333/3204/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/3204/18 Головуючий в 1 інст. Наумова І.Й.
Провадження №33/807/31/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашева С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Віхляєва В.В., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадин, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 червня 2018 року о 09 годині 14 хвилин керував автомобілем ИЖ 21251, реєстраційний номер НОМЕР_2, по вул.Космічна, біля буд. 140 в м. Запоріжжі, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога Комунальної установи «Запорізький обласний наркологічний диспансер» ЗОР, результат позитивний, що підтверджується лікарським висновком №2700, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд в своїй постанові послався на пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які повідомили, що водій ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції пройти огляд на сп'яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного приладу відмовився у їх присутності. Втім, співробітником патрульної поліції сержантом Антоненко М.О. в протоколі від 17 червня 2018 року серії БР №007423 не зазначено жодних даних осіб, які вказані як свідки в постанові суду. Тож, не зрозуміло, яке відношення до справи мають особи, що зазначені в постанові суду, оскільки жодної інформації про свідків протокол про адміністративне правопорушення не містить. Отже письмові пояснення свідків, що зазначені в постанові суду, не можуть слугувати належними доказами у справі, у розумінні ст. 251 КУпАП. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам законодавства, не зазначено жодної ознаки алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу, що слугувало б підставою для проведення огляду водія. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений 17 червня 2018 року об 11-00 годині. У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що точний час огляду - 10-00 годин, а час направлення особи на огляд - 9 годин 40 хвилин. Тобто проходження огляду на стан сп'яніння передувало складанню протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 змінив свої апеляційні вимоги та просив закрити провадження в справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

До початку апеляційного розгляду клопотання ОСОБА_2 про залучення до участі у справі в якості його представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 апеляційний суд залишає без задоволення, оскільки вказані особи не є адвокатами, та не відносяться до осіб, визначених у ст.271 КУпАП, які можуть здійснювати захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Віхляєва В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно в присутності двох свідків відмовився від огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного приладу та надалі за пропозицією працівників поліції пройшов огляд в медичному закладі - КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер (ЗОНД)». Результати огляду несуттєво перевищували мінімально допустимий рівень алкоголю. Алкогольні напої він не вживав, а застосовував медичний препарат від болю у горлі.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №007423 від 17 червня 2018 року, згідно з яким ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складено у присутності двох свідків, та згідно з поясненнями останніх, у водія ОСОБА_2 виявлені ознаки сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, та останній відмовився від огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного приладу на місці.

У зв'язку з відмовою ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці, його направлено для проходження огляду до медичного закладу - КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер (ЗОНД)».

Згідно з висновком від 17 червня 2018 року лікаря-нарколога зазначеної установи, ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння № 2700 від 17 червня 2018 року, копії результатів токсилогічних досліджень від 17 червня 2018 року, які долучені під час судового розгляду в суді першої інстанції лікарем-наркологом ОСОБА_9, внаслідок проведення медичного обстеження ОСОБА_2 в сечі останнього виявлено вміст етанолу - 0,61 проміле, при застосуванні технічного засобу ARAE 0471 повірений 01 червня 2018 року АТ 6510 - 0,39 %.

При розгляді справи судом першої інстанції лікар ОСОБА_9 зазначив, що при обприскуванні горла лікарськими засобами, аналіз сечі не встановить наявність алкоголю.

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень при їх складанні не встановлено.

Дійсно в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані відомостей про свідків, проте такий недолік протоколу не є істотним порушенням, та не завадив суду прийняти законне та обґрунтоване рішення у справі.

Більш того, сам ОСОБА_2 присутність свідків при його відмові від проходження огляду на місці не заперечував.

Доводи ОСОБА_2 щодо співвідношення часу складання протоколу та часу проходження ним огляду в медичному закладі правильності висновків суду не спростовують, оскільки саме на підставі результатів проходження огляду на стан сп'яніння, у разі підтвердження факту знаходження особи у такому стані, працівник поліції складає відповідний протокол.

Враховуючи, що днем вчинення і виявлення вказаного правопорушення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, є 17 червня 2018 року, та адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено 30 серпня 2018 року, тобто в межах строку, передбаченого ст.38 КУпАП, підстав для закриття провадження в справі через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, як про це просить сторона захисту, відсутні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева