АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/1716/18Суддя 1 інстанції Коноваленко М. І.
Номер провадження 33/774/215/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, раніше адміністративному стягненню не піддавався, що проживає: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

За участю:

Захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_2 25.04.2018 року о 03.00 год. керував автомобілем марки ВАЗ - 21061, д.н НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено медичним висновком № 846 лікаря «Криворізького психоневрологічного диспансеру ДОР».

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 03 серпня 2018 року подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з грубим порушенням чинного законодавства, а саме в протоколі свідки взагалі не зазначаються, в письмових поясненнях свідків не міститься інформації про те чи пред'являвся працівниками поліції свідоцтва про повірку приладу та сертифікат якості, Так як огляд на стан сп'яніння проводився із застосуванням газоаналізатором «Драгер Alcotes 6820 ARHF 0016», який викликав в нього сумніви, оскільки прилад був з вже встановленим мундштуком, і в наслідок чого він був не згоден з його показаннями. Окрім того, даний прилад не дозволений до використання МОЗ, оскільки відсутній в переліку Наказу МВС України № 33 від 01.03.2010 року.

Також ОСОБА_2 вказує на те, що медичний висновок № 846 складений з порушеннями, оскільки в матеріалах справи відсутня будь - яка інформація про те, що зазначений лікар проходив тематичне удосконалення, окрім цього, відсутній акт, який складався в медичному закладі.

Окрім того, вказує на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення в медичний огляд та відомості про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, про день та час розгляду адміністративної справи був повідомлений у встановленому порядку.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3, підтримав вимоги апеляційної скарги, наполягав на їх задоволенні.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №098524 від 25.04.2018 року, з якого вбчається, що 25.04.2018 року о 03.00 год. ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 21061, д.н НОМЕР_1, по вул. Бірюзова біля буд. №2 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в стані алкогольного сп'яніння. В результаті огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, який проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотест 6820» в присутності двох свідків, рівень алкоголю становив 0,91 %. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 «а» ПДР України,

-висновком КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР» № 846 від 25 квітня 2018 року, згідно якого, ОСОБА_2 знаходився в стані гострої інтоксикації алкоголю;

-відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R;

-письмовими пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- рапортом капрала поліції роти № 1 батальйону № 3 Дорохова Д.О.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, щопротокол про адміністративне правопорушення серії БД № 098524 від 25 квітня 2018 року не може бути допустимим доказом на підтвердження його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, а саме: працівник поліції не надав сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки такий огляд був проведений працівниками поліції у відповідності до законодавчих вимог, регламентуючих порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В суді апеляційної інстанції, під час підготовки справи до розгляду, досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який достатньо повно відображає всі події, а саме, що 25 квітня 2018 року ОСОБА_2 добровільно пройшов огляд на стан сп'яніння у присутності двох свідків, від проходження огляду за допомогою газоаналізатору на місці події не відмовлявся, з результатом огляду ОСОБА_2 був не згодний. Працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп'яніння в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР», на що останній погодився та разом з працівниками поліції проїхав до медичного закладу, де і було зроблено висновок медичного огляду №846, відповідно до якого було встановлено, що гр. ОСОБА_2 перебуває у стані гострої інтоксикації алкоголем, будь-яких зауважень щодо сертифікації прибору не заявляв, документів щодо сертифікації для огляду не вимагав, оскільки такі надаються на його вимогу, згідно з Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735, результати огляду не оскаржував, , а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушень його прав не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.

Окрім того, як убачається з відеозапису бодікамери працівника поліції, ОСОБА_2 не вимагав у інспектора поліції надати йому для огляду сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки перед проведенням огляду та інструкції з його експлуатаці.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено капралом 1 роти батальйону № 3 УПП в м. Кривий Ріг Дороховим Д.О. з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254-256 КУпАП, й жодних підстав вважати його не допустимим доказом, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу того, що «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого проведено огляд на стан його сп'яніння, не міститься у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а отже його результати є недійсними, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Так, згідно наданих документів Управлінням патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, а саме копії сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Окрім того, з роз'яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Таким чином, зазначені документи спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу незаконності використання працівниками поліції газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» під час його огляду на стан сп'яніння, оскільки вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в матеріалах адміністративної справи відсутні копії документів, які підтверджують, що лікарі зазначеного закладу пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства, не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, зважаючи на те, що медичний огляд проводився в спеціалізованому КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР» кваліфікаційним лікарем наркологом Заїчко Л.Г. та спростовуються вищевказаними доказами, які містять фактичні дані, на основі яких встановлено наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Так, оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

В той час, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

З наведеного випливає, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти огляд, на що він погодився, та, продувши газоаналізатор «Драгер», який показав результат 0,91 ‰, з даними результатами ОСОБА_2 не погодився, у зв'язку із чим він був доставлений до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер «ДОР» для проходження огляду лікарем, відповідно до ст. 266 КУпАП, де і було зроблено медичний висновок № 846 від 25 квітня 2018 року про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог п.п.7, 10 р. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі Інструкція), відібрання зразків біологічного середовища лікарем обов'язково здійснюється для проведення лабораторних досліджень щодо обстежуваної особи на визначення її сп'яніння наркотичним засобом або психотропної речовини.

Таким чином, відібрання біологічного середовища лікарем в особи при проведенні медичного огляду для виявлення стану алкогольного сп'яніння, є правом лікаря, а не обов'язком.

Окрім того, в ОСОБА_2 було відібрано біологічний матеріал крові при проведенні медичного огляду, яким було виявлено етанол.

Таким чином, підстав для визнання даного медичного огляду недійсним чи недовіряти змісту висновку лікаря, апеляційний суд не знаходить.

Доводи ОСОБА_2 щодо відсутності в протоколі даних про свідків, не заслуговують на увагу у зв'язку з тим, що відповідно до письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи зазначені свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначили, що 25 квітня 2018 року вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків в тому, що громадянин ОСОБА_2 в їх присутності пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатора Драгер. Результат даного огляду встановив 0,91% проміле, з даним результатом він був не згодний, тому погодився разом з працівниками поліції пройти медичний огляд в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР».

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст.266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 098524 від 25 квітня 2018 року.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не надано.

При апеляційному перегляді порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун