Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/127/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Панасюк І.В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності не притягувався, паспорт НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

захисника - Савранчука С.Л.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2018 року, ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що 03 вересня 2018 року о 19 год. 30 хв. в с. Хащувате на перехресті вул. Небесної сотні - а/д ТО207, Гайворонського району, Кіровоградської області, керував автомобілем ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_4, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, не чітка мова). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувану постанову скасувати за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку рішення суду прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та дослідженні в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у вчинені зазначеного правопорушення.

Судом першої інстанції при винесенні постанови не вжито всіх належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Вказані обставини слід з'ясувати при апеляційному перегляді.

Апелянт зазначає, що згідно резолютивної частини оскаржуваної постанови суду його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП України. При цьому в мотивувальній частині суд приходить до висновку, що він 03.09.2018 року о 19 год. 30. в с. Хащувате по вул. Небесної сотні, Гайворонського району, Кіровоградської області керував автомобілем «ВАЗ» 2106 д.н.з. НОМЕР_4, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, не чітка мова). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі відмовився в присутності свідків чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Проте, зазначені висновки суду є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи. Він пояснював в судовому засіданні, що спиртних напоїв не вживав в той день та й взагалі не вживає, оскільки хворіє на цукровий діабет близько 13 років і постійно потребує інсуліну, а вжиття спиртних напоїв може призвести до фатальних незворотних наслідків.

Крім того, ним в судовому засіданні було заявлено ряд клопотань, які суддею проігноровані. Зокрема в клопотанні він просив витребувати відеозапис нагрудної камери працівника Гайворонського ВП ГУНП України в Кіровоградській області, викликати самого працівника для дачі пояснень та викликати свідків. Суддею навмисно не вчинено жодних дій, які заявлялись в клопотанні, не витребовувався відеозапис, оскільки б тоді одразу стало відомо, що понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було в той час коли складався адміністративний протокол, а лише була його знайома ОСОБА_7, яка їхала в разом з ним в автомобілі, не викликалися поняті (свідки) та сам інспектор, тому що б свідки спростували сам факт находження їх під час складення протоколу. Крім того його адвокатом було відібрано пояснення в ОСОБА_7, в якому вона зазначила, що понятих не було на місці складання протоколу, однак судом і дане пояснення було проігнороване.

Поліцейським було порушено сам порядок проходження огляду на стан сп'яніння передбачений, ст. 266 КУпАП, оскільки свідки під час проходження огляду були відсутні, адже присутність двох свідків прямо передбачена зазначеною статтею, але при проведенні огляду вони були відсутні.

Таким чином, судом було завчасно зайнята позиція обвинувачення, оскільки не вжито всіх належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Вказані обставини слід з'ясувати при апеляційному перегляді.

Крім того, на його пояснення, що він думав, що відносно нього складають протокол за ст. 126 КУпАП - керування т.з. без правовстановлюючих документів, а протокол підписав, оскільки хвилювався, щоб не забрали автомобіль який належить його другові, якому наступного дня потрібно було їхати до м. Одеси.

Проте, судом не взято до уваги цей факт та не взято до уваги, що відповідно до ст. 265-2 КУпАП, якщо водієм вчинено правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку, дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб. Однак, він продовжив рух на зазначеному автомобілі після складення протоколу, але за таких обставин автомобіль мав би бути вилучений працівниками поліції.

Крім того, ним подавалось клопотання до Гайворонського районного суду про надання копії протоколу з додатками. Зазначене свідчить про те, що копія протоколу йому не вручалась, а тому він не міг знати який протокол був складений відносно нього. Зазначене клопотання було написано після отримання судової повістки.

Таким чином, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, належних та допустимих доказів які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП України в суді не здобуто, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Норми диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають, що адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції 1452/735, Порядку та вимог ст.266 КУпАП - допущено не було.

Висновки про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №028574 від 03.09.2018 р. (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 3-4), якими підтверджено, що ОСОБА_3 у їх присутності відмовився проходити огляд на стан сп'яніння на місці з допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі (а.с.3,4).

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складено з дотриманням вимог ст.ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП.

Правопорушником та його захисником під час розгляду справи апеляційним судом не заявлялися клопотання про допит свідків, чи дослідження будь яких інших доказів, які не містяться в матеріалах справи, а отже твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними та необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, про те що працівниками поліції від керування він не був відсторонений та транспортний засіб не був тимчасово затриманий, не спростовують висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи апелянта про те, що спиртних напоїв він не вживає багато років у зв'язку з хворобою, оскільки йому не поставлено у провину керування у стані алкогольного сп'яніння, а звинувачений у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто відмова від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку, за що і передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, доводи апелянта, про те що на його думку поліцейськими відносно нього складений протокол за ст. 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідно до протоколу БД №028574 від 03.09.2018 р., у ньому є підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про що не заперечувалося і самим ОСОБА_3

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст. 9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2018 року, стосовно ОСОБА_3, за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко