Єдиний унікальний номер 233/4736/18 Номер провадження 33/804/126/18
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер 233/4736/18 Головуюча Савкова С.В.
Провадження № 33/804/126/18 Суддя 1ї інстанції Міросєді А.І.
Категория: ч. ч.1 ,2 ст. 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В.,за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Нікітіна Д.О., прокурора Старікова П.О., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_2, за апеляційною скаргою захисника Нікітіна Д.О., що діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Волноваха Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працює на посаді заступника генерального директора з економіки Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п'ять тисяч сто) грн. 00 коп.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно постанови суду першої інстанції наказом № 199-к від 01.06.2012 року ОСОБА_2 призначено на посаду заступника генерального директора з економіки ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону як посадову особу юридичної особи публічного права, та є відповідальним за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з п.1.1, 1.2 Статуту обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», останнє засновано на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні Донецької обласної ради. Управління Підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. Координацію діяльності Підприємства здійснює департамент житлово-комунального господарства облдержадміністрації.

Згідно з п.7.1, 7.2, 7.3 Статуту обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» управління Підприємством здійснює генеральний директор. Генеральний директор призначається на посаду та звільняється з посади в установленому порядку. З генеральним директором укладається контракт, в якому зазначаються його права та обов'язки, строк його дії, відповідальність, умови матеріального забезпечення, умови розірвання контракту та інші питання передбачені чинним законодавством України щодо порядку укладення контрактів з керівником підприємства.

Згідно з наказом № 10-к від 14.02.2017 року генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Полякова P.O., на час учбової відпустки виконання обов'язків, як генерального директора, з 27.02.2017 року покладено на заступника генерального директора з економіки ОСОБА_2

У подальшому, ОСОБА_2, перебуваючи в кабінеті, розташованому за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, вул. Ємельянова 69, виконуючи обов'язки генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго», прийняв рішення про нарахування премії службовцям апарату та собі, за особистий внесок у вирішення складних виробничих питань щодо поліпшення існуючого положення справ на підприємстві, оперативне та якісне рішення виробничих питань, виконання додаткового обсягу робіт, проявлену ініціативу, та 28.02.2017 року підписав наказ № 61, не повідомивши у встановленому законом випадку та порядку орган управління - Донецьку обласну державну адміністрацію - Донецьку військово-цивільну адміністрацію, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про власне примірювання, та прийняв рішення і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Ця премія мала індивідуальний і разовий характер .

Згідно з наказом № 26-к від 14.04.2017 року генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Полякова P.O., на час хвороби виконання обов'язків, як генерального директора, з 03.05.2017 року покладено на заступника генерального директора з економіки ОСОБА_2

У подальшому, ОСОБА_2, перебуваючи в кабінеті, розташованому за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, вул. Ємельянова 69, виконуючи обов'язки генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго», прийняв рішення про нарахування премії службовцям апарату та собі, за особистий внесок у вирішення складних виробничих питань щодо поліпшення існуючого положення справ на підприємстві, оперативне та якісне рішення виробничих питань, виконання додаткового обсягу робіт, проявлену ініціативу, та 04.05.2018 року підписав наказ № 116, не повідомивши у встановленому законом випадку та порядку орган управління - Донецьку обласну державну адміністрацію - Донецьку військово-цивільну адміністрацію, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про власне примірювання, та прийняв рішення і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Ця премія мала індивідуальний і разовий характер .

Згідно з наказом № 64-к від 06.07.2017 року генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Полякова P.O., на час щорічної відпустки виконання обов'язків, як генерального директора, з 21.07.2017 року покладено на заступника генерального директора з економіки ОСОБА_2

У подальшому, ОСОБА_2, перебуваючи в кабінеті, розташованому за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, вул. Ємельянова 69, виконуючи обов'язки генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго», прийняв рішення про нарахування премії службовцям апарату та собі, за особистий внесок у вирішення складних виробничих питань щодо поліпшення існуючого положення справ на підприємстві, оперативне та якісне рішення виробничих питань, виконання додаткового обсягу робіт, проявлену ініціативу, та 31.07.2017 року підписав наказ № 174, не повідомивши у встановленому законом випадку та порядку орган управління - Донецьку обласну державну адміністрацію - Донецьку військово-цивільну адміністрацію, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про власне примірювання, та прийняв рішення і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Ця премія мала індивідуальний і разовий характер .

Згідно з наказом № 88-к від 28.09.2017 року генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Полякова P.O., на час щорічної відпустки виконання обов'язків, як генерального директора, з 02.10.2017 року покладено на заступника генерального директора з економіки ОСОБА_2

У подальшому, ОСОБА_2, перебуваючи в кабінеті, розташованому за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, вул. Ємельянова 69, виконуючи обов'язки генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго», прийняв рішення про нарахування премії службовцям апарату та собі, за особистий внесок у вирішення складних виробничих питань щодо поліпшення існуючого положення справ на підприємстві, оперативне та якісне рішення виробничих питань, виконання додаткового обсягу робіт, проявлену ініціативу, та 02.10.2017 року підписав наказ № 225, не повідомивши у встановленому законом випадку та порядку орган управління - Донецьку обласну державну адміністрацію - Донецьку військово-цивільну адміністрацію, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про власне примірювання, та прийняв рішення і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Ця премія мала індивідуальний і разовий характер.

Згідно з наказом № 10-к від 23.01.2018 року генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Полякова P.O., на час хвороби виконання обов'язків, як генерального директора, з 23.01.2018 року покладено на заступника генерального директора з економіки ОСОБА_2

У подальшому, ОСОБА_2, перебуваючи в кабінеті, розташованому за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, вул. Ємельянова 69, виконуючи обов'язки генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго», прийняв рішення про нарахування премії службовцям апарату та собі, за особистий внесок у вирішення складних виробничих питань щодо поліпшення існуючого положення справ на підприємстві, оперативне та якісне рішення виробничих питань, виконання додаткового обсягу робіт, проявлену ініціативу, та 30.01.2018 року підписав наказ № 25, не повідомивши у встановленому законом випадку та порядку орган управління - Донецьку обласну державну адміністрацію - Донецьку військово-цивільну адміністрацію, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про власне примірювання, та прийняв рішення і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Ця премія мала індивідуальний і разовий характер .

Згідно наказу № 68 від 23.03.2018 року генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Полякова P.O., на час відрядження виконання обов'язків, як генерального директора, з 29.03.2018 року покладено на заступника генерального директора з економіки ОСОБА_2

У подальшому, ОСОБА_2, перебуваючи в кабінеті, розташованому за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, вул. Ємельянова 69, ОСОБА_2, виконуючи обов'язки генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго», прийняв рішення про нарахування премії службовцям апарату та собі, за особистий внесок у вирішення складних виробничих питань щодо поліпшення існуючого положення справ на підприємстві, оперативне та якісне рішення виробничих питань, виконання додаткового обсягу робіт, проявлену ініціативу, та 30.03.2018 року підписав наказ № 82, не повідомивши у встановленому законом випадку та порядку орган управління - Донецьку обласну державну адміністрацію - Донецьку військово-цивільну адміністрацію, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про власне примірювання, та прийняв рішення і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Ця премія мала індивідуальний і разовий характер .

В апеляційній скарзі захисник Нікітін Д.О., що діє в інтересах ОСОБА_2, просить постанову суду першої інстанції скасувати, справу закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує тим, що рішення суду необґрунтоване, справу розглянуто односторонньо та не об'єктивно.

Вказує, що відповідно положень глави 18 та 22 КУпАП об'єднання справ в одне провадження не передбачено; законодавець чітко визначив, що положення ч. 2 ст. 36 КУпАП застосовується лише для визначення меж застосування санкції стосовно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються виключно одним і тим же органом (посадовою особою) а не одним і тим же судом (суддею).

Звертає увагу апеляційного суду, під час розгляду справи не здійснювалось повне фіксування технічними засобами, що є порушенням норми Конституції та основних засад судочинства.

На думку захисника, в оскаржуваній постанові не міститься жодного посилання на докази (документи), пояснення які надавались суду захисником та особою, яка притягається до 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, і на підтвердження відсутності вини у вчиненні ОСОБА_2 згаданих правопорушень, що свідчить про не дослідження доказів в повному обсязі, неповний, необ'єктивний та однобічний розгляд справи суддею.

При вирішенні питання про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП суддею не було взято до уваги:

- що контракту від 27.05.2015, укладеного між ОСОБА_7 та Донецькою ОДА Донецькою ОВЦА, не розповсюджує свою дію на ОСОБА_2 і не може встановлювати для нього якихось обов'язків та правових наслідків; що обов'язки ОСОБА_2, під час виконання ним обов'язків генерального директора, визначені статутом підприємства;

- що ОСОБА_2 під час виконання обов'язків генерального директора не переведений на посаду генерального директора, а залишався штатним співробітником апарату підприємства на посаді заступника генерального директора з економіки;

- що статутом підприємства не передбачено погодження із органом управління наказів про преміювання працівників підприємства. Крім того, суддею було взагалі проігноровано ті обставини, що розмір додаткової премії ОСОБА_2, під час виконання ним обов'язків генерального директора у 2017-2018 роках, встановлювався та визначався безпосередньо генеральним директором (на той час Поляковим P.O.) заздалегідь до підписання ним наказів про преміювання керівників, фахівців, службовців, робочих апарату №61 від 28.02.2017, № 116 від 04.05.2017, №174 від 31.07.2017, № 225 від 02.10.2017, №25 від 30.01.2018, № 82 від 30.03.2018, та затвердження додатків до них про розмір премії в яких також відображалась додаткова премія ОСОБА_2 як адміністративно-управлінського службовця апарата ОКП «Донецьктепло-комуненерго».

Все вищевказане підтвердив ОСОБА_7

Крім того, захисник наполягає, що ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в оскаржуваній постанові взагалі не визначено та не сформульовано в чому саме полягав приватний інтерес ОСОБА_2 при підписанні наказів про преміювання, а також, у оскаржуваній постанові не вмотивовано суддею в чому саме суперечність між приватним інтересом ОСОБА_2 і його службовими повноваженнями на час виконання обов'язків генерального директора знаходить свій вияв або вплив на прийняття ним рішення про преміювання працівників ОКП «Донецьктеплокомуненерго», і чи є наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість його рішення, що є обов'язковим при розгляді справ такої категорії відповідно до чинного законодавства України, нормами міжнародного права, практикою Європейського суду з прав людини, і підтверджується роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Крім того, слід зазначити, що корупційні правопорушення завжди характеризуються умисною формою вини. Але суддею першої інстанції також не вмотивовано у оскаржуваній постанові яким чином виражається умисел ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, притягнуту до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника Нікітіна Д.О., прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції, вимоги вказаних статей були виконані.

Відповідно до ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею виникає у разі неповідомлення особою безпосереднього керівника, у випадках передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. А згідно ч.2 вказаної статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Судом обґрунтовано встановлено що ОСОБА_2, відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, як посадову особу юридичної особи публічного права, та є відповідальним за вчинення корупційних правопорушень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

- вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Доводи апеляційної скарги, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, оскільки він не мав умислу на порушення встановлених ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» норм щодо запобігання конфлікту інтересів, безпідставні.

Реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання них наслідків.

Відповідно до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій, оскільки всі вказані вище елементи об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Судом було правильно встановлено, що ОСОБА_2, згідно наказів генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Полякова P.O. № 10-к від 14.02.2017 року, № 26-к від 14.04.2017 року, № 64-к від 06.07.2017 року, № 88-к від 28.09.2017 року, № 10-к від 23.01.2018 року, № 68 від 23.03.2018 року, виконував обов'язки генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з 27.02.2017р., 03.05.2017р., 21.07.2017р., 02.10.2017р.,23.01.2018р. та 29.03.2018р., відповідно. Тому твердження апеляції в тій частині, що він перебував на посаді заступника генерального директора, а тому не може нести обов'язки, передбачені для генерального директора, не можуть бути прийняті до уваги, так як він, підписуючи накази, користувався правами, наданими саме генеральному директору.

В період виконання ОСОБА_2 обов'язків генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго», ним підписано накази №61 від 28.02.2017р., №116 від 04.05.2018р., №174 від 31.07.2017р., №225 від 02.10.2017р., №25 від 30.01.2018р., №82 від 30.03.2018р. відповідно до яких, прийняте рішення щодо нарахування премії службовцям апарату та особисто ОСОБА_2, за особистий внесок у вирішення складних виробничих питань щодо поліпшення існуючого положення справ на підприємстві, оперативне та якісне рішення виробничих питань, виконання додаткового обсягу робіт, проявлену ініціативу.

Факт підписання ОСОБА_2 зазначених вище наказів щодо преміювання, ані ОСОБА_2, ані його захисник не заперечувався у суді та не спростовували в апеляційній скарзі, однак,сторони наполягали, що рішення щодо необхідності нарахувати премію, та в якому розмірі прийнято генеральним директором ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Поляковим P.O. ще до підписання ОСОБА_2 зазначених вище наказів.

Однак, зазначені доводи апеляційна інстанція не бере до уваги, оскільки само по собі рішення генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ОСОБА_7 не є підставою для виплати грошової премії, в даному випадку підставою виплати премії є саме накази, що підписав ОСОБА_2

Таким чином, ОСОБА_2 діяв в умовах реального конфлікту інтересів, і мав повідомити про це, в установленому законом порядку, орган управління - Донецьку обласну державну адміністрацію - Донецьку військово-цивільну адміністрацію,однак не зробив цього, чим і порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Апеляційна інстанція вважає твердження ОСОБА_2 щодо того, що розмір премії був узгоджений з генеральним директором ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ОСОБА_7 (який в цей час не виконував обов'язки генерального директора) правдивими, але цей факт не виключає обов'язку особи, яка діє в умовах реального конфлікту інтересів повідомити про це, відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Що стосується доводів апеляції щодо відсутності повного фіксування технічними засобами судового процесу, то слід зазначити наступне.

Справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені статтею 172-7 КУпАП, розглядаються судом відповідно до вимог КУпАП, яким не передбачене обов'язкове фіксування судового процесу технічними засобами.

Разом з тим, відповідно до ст. 268 КУпАП, серед іншого, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право заявляти клопотання.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

Аналізуючи вищевказані норми права, апеляційна інстанція приходить до висновку, що у випадку заяви особою, яка притягається до адміністративної відповідальності клопотання про повне фіксування технічними засобами судового процесу у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється таке фіксування.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку таких клопотань до суду не надходило, тому в цій частині доводи апеляції є необґрунтованими.

Твердження апелянта, що суд незаконно об'єднав провадження у справах щодо ОСОБА_2 є безпідставними.

Так, ч. 2 ст. 36 КУпАП встановлено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В даному випадку посадовою особою, що розглядає справу є суддя, тому тлумачення стороною захисту статті 36 КУпАП щодо неможливості об'єднання справ про адміністративні правопорушення у суді в одне провадження, є хибними.

Апеляційна інстанція вважає посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена неправильна адреса проживання ОСОБА_2 обґрунтованими, оскільки фактично в протоколі зазначена адреса місця роботи правопорушника, але зазначене не тягне за собою наслідків визнання протоколу недійсним. Протоколи про адміністративне правопорушення не містять таких недоліків, які б давали підстави твердити про відсутність в діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень.

На підставі викладених вище обставин вважаю, що суд відповідно до вимог ст.252 КПК України, дав належну оцінку доказам в їх сукупності і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Стягнення, накладене суддею, відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута суддею місцевого суду у відповідності з вимогами КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Нікітіна Д.О., що діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :