Справа № 460/4614/18
Провадження №3/460/2807/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в особі судді Бак М.Д., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які поступили з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, стрільця взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, не судимий,

за ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, станом на 24.09.2018 року - діловодом 3 навчального танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду командира відділення 4 взводу 2 роти молодого поповнення 1 батальйону молодого поповнення військової частини НОМЕР_1 , 24.09.2018 року у період часу з 08:00 год. до 17:00 год., самовільно, тобто, без дозволу командування, був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 , військове містечко « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю до десяти діб.
ОСОБА_1 при розгляді справи визнав свою винуватість у вчиненні правопорушення та пояснив, що 24.09.2018 року о 08:00 год. він не з`явився на службу у військове містечко " ІНФОРМАЦІЯ_2 " військової частини НОМЕР_1 , де мав перебувати в наряді з 23.09.2018 року, у зв`язку з тим, що з 22.09.2018 року знаходився в м. Воловець. Прибув на службу 24.09.2018 року після обіду, близько 17:00 год. Про свою відсутність командиру не повідомляв. Порушення вчинив під час дії особливого періоду - міждержавного збройного конфлікту. У вчиненому розкаюється.
Свідок ОСОБА_2 при розгляді справи надав пояснення про те, що в кінці вересня 2018 року, не пригадує коли саме, ОСОБА_1 був відсутній на службі, у військовій частині НОМЕР_1 , з 08:00 год. більше доби. Дізнавшись про це з доповіді командира роти, він, свідок, проводив службове розслідування. Такий факт мав місце один раз.
Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що у вересні 2018 року він виявив, що ОСОБА_1 не з`явився на службу у військову частину НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_3 :00 год., прибув на наступний день зранку. Про причини відсутності не доповідав.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім вказаних вище пояснень, стверджується протоколом в/ч НОМЕР_1 № 455 про військове адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, складеним 25.09.2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 (а.с. 1).

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП за ознакою вчинення правопорушення в умовах особливого періоду є невірною та його дії слід перекваліфікувати на ч. 3 ст. 172-11 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Мобілізація оголошувалася Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17.03.2014 року", Указом Президента України № 454/2014 від 06.05.2014 року "Про часткову мобілізацію", Указом Президента України № 607/2014 від 21.07.2014 року "Про часткову мобілізацію", Указом Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року "Про часткову мобілізацію". Остання із оголошених мобілізацій проводилася до 17.08.2015 року.

У ч. 5 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" закріплено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

З огляду на те, що особливий період - це період, який охоплює час мобілізації, станом на час вчинення правопорушення мобілізація не проводилася, воєнний стан не вводився, тому особливий період не діяв.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність та провадження в справі про адміністративне правопорушення, не встановлено, підстав для звільнення від адміністративної відповідальності немає. Відтак, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире розкаяння у вчиненому.

Обставини, які б обтяжували відповідальність, відсутні.

Із врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його службової характеристики від 26.09.2018 року (а.с. 7), згідно якої характеризується посередньо, ступеня вини, пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих відповідальність обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, у виді штрафу.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у зв`язку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1360 (одна тисяча триста шістдесят гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Бак М.Д.