Єдиний унікальний номер 725/5237/18
Номер провадження 3/725/3170/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року. Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Чернівецької митниці ДФС, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України громадянина України ОСОБА_1, 29.04.1988р.н., який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, Україна,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2018 року о 22:15 год. на територію п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС в'їхав автомобіль марки «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який слідував з Румунії до України у приватних справах. У даному автомобілі також слідував громадянин України ОСОБА_2 До митного контролю вказані громадяни надали контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору».

Громадянин України ОСОБА_1 до митного контролю надав митну декларацію, яку заповнив за власним бажанням та зазначив про наявність у нього 1800 дол. США, а також товару - тапочки кімнатні у кількості 180 пар, вагою 48 кг, які він пред'явив до митного контролю.

Під час здійснення митного контролю, огляду вищевказаного транспортного засобу, крім задекларованих 180 пар кімнатних тапочок було виявлено, що у даного громадянина у наявності товар, не вказаний у митній декларації та не предявлений до митного контролю, а саме - тапочки кімнатні у кількості 214 пар, які знаходилися на верхній полиці під дахом салону автомобіля.

У разі самостійного декларування товарів декларантом, передбачену Митним Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил, у повному обсязі несе декларант.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 в п.4 митної декларації від 08.09.2018 року не вказав точні та достовірні відомості про наявний у нього товар, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 до суду для розгляду справи не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 пояснив, що працівниками митниці, на його думку, безпідставно та неправомірно складено протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 Зокрема ними не враховано, що товар (тапочки кімнатні), який його довіритель не задекларував не підлягав обовязковому декларуванню. ОСОБА_1 того, сумарна фактурна вартість виявленого у ОСОБА_1 товару, перевищила тільки на 3,5 кг. У звязку із цим, просив звільнити ОСОБА_1 від відповідальності у звязку із малозначністю вчиненого діяння, про що надав свої письмові пояснення.

Представник Чернівецької митниці ОСОБА_4 підтримав обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення, передбаченого ст.472 МК та накласти на нього стягнення у межах, визначених санкцією цієї норми.

Заслухавши пояснення присутніх, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходжу до висновку про те, що незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України не визнав, його вина повністю підтверджується дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі.

Так, ст.458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок.

Згідно вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 366 МК України визначено поняття двоканальної системи як спрощеної системи митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обовязкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Аналізуючи вказане слід зазначити, що ОСОБА_1, перетинаючи митний кордон, самостійно обрав «червоний коридор», заявивши своїми діями таким чином про наявність у нього товару, який підлягає письмовому декларуванню.

Отже, твердження адвоката ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_1 не був зобовязаний декларувати наявний у нього товар, оскільки він не відноситься до списку товарів обмежених чи заборонених до переміщення, та не перевищив допустиму норму, передбачену ч.1 ст.374 МК України, не знайшли свого підтвердження, адже обравши для проходження митного контролю «червоний коридор», громадянин зобовязаний вказати в декларації весь наявний у нього товар.

Що ж стосується обставин, на які вказує адвокат ОСОБА_3, а саме обовязок декларування лише товару, який підлягає обовязковому декларуванню та товару, який перевищує дозволену вартість та вагу, то вказані умови застосовуються у випадку переміщення особою товарів по «зеленому коридору».

Диспозицією ст.472 МК передбачено відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

При цьому декларантом є особа, яка досягла 16-річного віку та яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування (ч.8 ст.4, ч.4 ст.265 МК України).

Згідно зі ч.1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Підпунктом 5 ч.8 ст. 257 Митного Кодексу передбачено, що декларант зобов'язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, код товару з УКТЗЕД, кількість, торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, найменування країни походження товарів (за наявності); кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; фактурна вартість товарів;митна вартість товарів та метод її визначення;

Положеннями ч.4 ст.266 Митного кодексу України визначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 до митного контролю надав митну декларацію, яку заповнив на власний розсуд, де у п.4 «Відомості про товари, що підлягають обовязковому письмовому декларуванню та/або оподаткуванню митними платежами, товари, переміщення яких через державний кордон України заборонено або здійснюється за дозвільними документами, що надаються органами виконавчої влади, та інші товари, що декларуються письмово за бажанням громадянина або на вимогу митного органу» вказав про наявність у нього 1800 доларів США та 180 пар тапочок кімнатних, загальною вартістю 216 доларів США та загальною вагою 48кг.

Проте, як було встановлено судом, під час здійснення митного контролю, а саме огляду транспортного засобу марки «Мерседес» р.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, крім задекларованих 180 пар тапочок кімнатних, було виявлено не вказаний у митній декларації та не предявлений до митного контролю товар - тапочки кімнатні у кількості 214 пар, які знаходилися на верхній полиці під дахом салону автомобіля.

Згідно протоколу опитування у справі про порушення митних правил від 08.09.2018р., ОСОБА_1 пояснив, що виявлений працівниками митниці товар (214 пар тапочок) належить йому, однак у звязку із довгою дорогою він був стомлений, тому забув його задекларувати.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтвердив, що вказаний вище товар належить ОСОБА_1

Отже, враховуючи всі обставини справи, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

При цьому вважаю, що клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1, у звязку із малозначністю є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Пленум Верховного суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005р. дав розяснення з приводу того, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до положень МК, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Тому суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП. При цьому слід враховувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Так, у відповідності до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Адміністративне стягнення має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Законодавець не дає визначення ознак малозначності адміністративного правопорушення. Але виходячи зі змісту наведених вище положень закону та судової практики, можна дійти висновку, що малозначним правопорушенням є дія або бездіяльність, яка не містить великої суспільної небезпеки, не завдає або не може завдати будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління. Також, на думку суду, таке порушення повинно бути вчинене з необережності.

Разом з тим, судом було встановлено, що ОСОБА_1 систематично перетинає кордон України та митну декларацію заповнює не вперше, що не може свідчити про вчинення ним правопорушення з необережності.

Враховуючи всі обставини справи, суд не знаходить підстав для визнання вчиненого ОСОБА_1 діяння малозначним та, у свою чергу, звільнення його від відповідальності.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 судом враховано наступні обставини:

Статтею 472 Митного кодексу України передбачено, що недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Так, за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 судом було призначено судово-товарознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України №255Р від 22.11.2018р., проведеного на підставі наданих ОСОБА_1 фактури та квитанції, вартість товарів, які були предметом порушення митних правил, а саме: 214 пар домашніх тапок різного розміру, виду, кольору, конструкцією верху, виробництва країни Китай за ціновою інформацією іноземних ринків, станом на 08 вересня 2018 року могла становити 10 156 грн. 44 коп., а також вказаний товар за ціновою інформацією ринків на території України, станом на 08 вересня 2018 року могла становити 20 501 грн. 20 коп.

Зважаючи те, що виявлений та вилучений у ОСОБА_1 товар переміщувався ним на територію України, суд вважає за необхідне визначити вартість вказаного товару за ціновою інформацією ринків на території України, що згідно висновку експерта становить 20 501 грн. 20 коп.

При цьому, а ні представником митного органу, а ні ОСОБА_1 чи його представником не надано жодних доказів, які б спростовували визначену експертом вартість.

При накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, його майновий та сімейний стан.

Враховуючи всі обставини справи та особу порушника, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а також конфіскації виявленого товару.

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 352грн. 40коп.

Відповідно до п.2 розділу 3 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів» № 731 від 15.06.2012 року витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

За таких обставин, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про конфіскацію в дохід держави вилучених у ОСОБА_1 товарів, витрати за зберігання майна з останнього на користь Чернівецької митниці ДФС стягненню не підлягають.

На пiдставi ст.40-1, 283 КУпАП та керуючись ст.ст. 461, 462, 467, 483, 522, 524, 525, 529 Митного Кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 501 (двадцять тисяч пятсот однієї) грн. 20 коп. в дохід держави та конфіскації в дохід держави товару: 214 пар тапочок кімнатних, іноземного виробництва, з резиновою підошвою та текстильним верхом, різних розмірів, які були вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №2871/40800/18 від 08 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб, з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду, через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич