ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3292/18
провадження № 3/753/1624/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово неправцюючого, маючого на утриманні дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 16.02.2018 року о 04 год. 40 хв., рухаючись пр-том Бажана в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

В суді захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 просив провадження відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного. Так, ОСОБА_3 звертав увагу суду на те, що працівники поліції зупинили його підзахисного безпідставно, так як будь - яких порушень ПДР з його боку не було, що підтверджується фактом відсутності протоколу на ОСОБА_2 за порушення правил ПДР. Наголошував, що інспектором поліції під час указання ознак алкогольного сп'яніння зазначено «почервоніння очей», хоч указана ознака не міститься у переліку ознак алкогольного сп'яніння, затверджених в законному порядку. Крім того, працівником поліції у протоколі не вказано які дії вчинив водій ОСОБА_2 для уникнення проходження огляду та не роз'яснено останньому його прав. Також просив звернути увагу на те, що алкоголь вживав пасажир - ОСОБА_4, про що працівнику поліції було повідомлено ОСОБА_2, проте інспектор вирішив провести огляд саме водія, що обурило останнього і тому він відмовився від проведення огляду в якості супротиву протиправним діям працівника поліції. Крім того просив звернути увагу, що ОСОБА_2 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що причина зупинки автомобіля ОСОБА_2 йому невідома. Твердження по те, що він не увімкнув сигнал повороту при зміні напрямку руху - є неправдою.

Допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_6 показав, що вранці був свідком того, як від закладу виїхав автомобіль «Субару» і почав рухатись з вул. Декабристів в сторону пр-ту Бажана, при цьому не увімкнувши поворот при перестроюванні. Після зупинки вказаного автомобіля та спілкування з водієм, він, ОСОБА_6, відчув запах алкоголю від водія. Пояснив, що протокол відносно ОСОБА_2 за порушення правил ПДР не складали, тому що відеореєстатор не чітко зафіксував факт порушення (не чітко видно). Зазначав, що слідували за автомобілем «Субару», щоб перевірити чи автомобіль не в розшуку.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Так, як убачається з даних відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери працівника поліції, його напарник помітив, що автомобіль ОСОБА_2 здійснив маневр повороту без увімкнення відповідного показника повороту, про що повідомив водія екіпажу, який після почутого зупинив автомобіль ОСОБА_2, що також підтвердив свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Крім того, після зупинки автомобіля ОСОБА_2 працівник поліції повідомив водія про те, що підставою зупинки є те, що він не увімкнув покажчик повороту.

Таким чином твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_2 зупинили безпідставно повністю спростовується даними відеозапису.

При цьому показання свідка ОСОБА_4 не можуть бути оцінені судом як належний доказ, так як між свідком і ОСОБА_2 існують дружні стосунки, тому вважаю, що дача показань на користь ОСОБА_2 обумовлена намаганням допомогти останньому ухилитися від накладення стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання адвоката на відсутність складеного протоколу про порушення ПДР з боку ОСОБА_2 не може бути безумовним доказом невинуватості останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є предметом розгляду у даному провадження.

Також ОСОБА_3звертав увагу на те, що працівником поліції у протоколі зазначено ознаку сп'яніння - «почервоніння очей», яка відсутня в переліку, визначеному пунктом 3 розділу І Інстукції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджеої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року. Разом з тим указана Інструкція не містить будь - яких застережень щодо того, яка саме кількість ознак алкогольного сп'яніння має бути присутня у водія.

Крім того, працівником поліції було зазначено ознаку алкогольного сп'яніння відповідно до вимог Інструкції, а саме «запах алкоголю з ротової порожнини».

Факт того, що працівником поліції не зазначено дії ОСОБА_2, які останній вчинив для уникнення проходження огляду на стан сп'яніння, що передбачено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ N 1103 від 17.12 2008 р., повністю спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення, де вказано, що ОСОБА_2 від огляду на стан сп'яніння відмовився, що в свою чергу розцінюється як дія, вчинена з метою уникнення проходження огляду.

При цьому посилання захисника на те, що ОСОБА_2, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, не було відсторонено від керування транспортним засобом, є неспроможними, оскільки евакуація транспортного засобу відбувається лише в разі, якщо він перешкоджає дорожньому руху.

Проте будь - яких даних про те, що транспортний засіб ОСОБА_2 заважав дорожньому руху в матеріалах справи немає, про що також зазначав працівник поліції в судовому засіданні.

Разом з тим, положеннями ст. 130 ч. 1 КУпАП відповідальність передбачена, в тому числі, за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

При цьому стороною захисту не заперечувалось факту того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

За таких обставин приходжу до висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується в повному обсязі, а саме доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які у своїх письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи підтвердили, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, про що також підписались у протоколі про адміністративне правопорушення, даними відеозапису, а невизнання вини ОСОБА_2 є обраною позицією захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_2

Керуючись ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1( рік) роки.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя