Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1475/18
Провадження № 3/273/715/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року суддя Баранівського районного суду Новицький Є. А. , розглянувши матеріали, які надійшли від Полонського відділення Шепетівського відділу ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює БКПіП ,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №093565 від 16.08.2018 р. відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу серії БР №093565 від 16.08.2018 р. ОСОБА_1, 16.08.2018 року о 03.30 год. в м. Полонне по вул. Ходянова, 69, керував мотоциклом ІЖ-«Юпітер 5» з державними номерними знаками 92-28 ЖИА в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання 15.11.2018 не з'явився подавши до суду клопотання згідно яких просив відкласти розгляд справи з метою забезпечення його права на захист. Крім того просив суд викликати в наступне судове засідання особу яка склала протокол про адміністративне правопорушення та осіб зазначених як свідків, визнати неналежним доказом протокол про адміністративне правопорушення за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на те, що він містить виправлення у частині дати його складення, а також зважаючи на те, що в ньому вказано у якості свідків його родичів.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Отже, дослідивши вказані вище клопотання суд приходить до висновку, що жодне з них не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, посилаючись на те, що свідками в протоколі зазначено осіб, що мають родинні зв'язки з ОСОБА_1, останній не надає щодних доказів на підтвердження даного факту. Крім того, у розумінні ч. 1 ст. 272 КУпАП свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.

Крім того, суд вважає, що не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №093565 неналежним доказом адже він містьть інформацію щодо предмету доказування. А факт виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення у графі "дата складання протоколу" суд розцінює як описку, яка не є вирішальною при розгляді справи, адже протокол про адміністративне правопорушення в сукупності з іншими доказами доданими до справи, зокрема з квитанцією від приладу "Drager" надає можливість суду достеменно встановити дійсну дату складення адміністративного протоколу.

Також, суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у відкладенні розгляду справи з мотивів забезпечення права на захист, виклику свідків та з огляду на його перебування на лікарняному.

На думку суду, такими діями ОСОБА_1 намагається затягнути розгляд справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

До таких висновків суддя приходить зважаючи на те, що ОСОБА_1 02.11.2018 року було подано клопотання про відкладення розгляду справи з метою залучення до участі у справі захисника, яке було задоволено. Тобто, починаючи з 02.11.2018 по 15.11.2018 він мав можливість скористатися правовою допомогою, чого ним зроблено не було з невідомих суду причини.

Окрім цього суд враховує те, що ОСОБА_1 також повідомлявся 04.10.2018 року, 18.10.2018 року за зазначеною ним адресою в протоколі про адміністративне правопорушення, до суду не зявився, поштові конверти з викликом суду не повернулися до даного часу.

Із зазначеного вище вбачається, що ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом.

Більше того, долучені до справи клопотання, зокрема й те, що свідчить про захворювання ОСОБА_1 були подані ним особисто через канцелярію суду 15.11.2018 року (в день розгляду справи, що була призначена на 09.50 год), при цьому, жодних доказів на підтвердження даного факту ним подано не було.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що відповідає приписам ч. 1 ст. 251 КУпАП.

Тобто, доказами на підставі яких суд визначає наявність складу адміністративного правопорушення є не лише покази свідків, а й інші дані, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення тощо.

З огляду на викладене, зважаючи на закінчення строків передбачених ст. 38 КУпАП, як наслідок відсутність подальшої можливості встановлення істини по справі та притягнення правопорушника до відповідальності, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без виклику свідків та особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення за наявними у справі доказами.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вказані обставини свідчать про намагання подальшого затягування розгляду справи з метою уникнення належної адміністративної відповідальності, адже 16.11.2018 закінчуються строки для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності визначені ст. 38 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимогист.268 КУпАП, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причини неявки притягуваного у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Cудом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №093565 від 16.08.2018 року ОСОБА_1, 16.08.2018 року о 03.30 год. в м. Полонне по вул. Ходянова, 69, керував мотоциклом ІЖ-«Юпітер 5» з державними номерними знаками 92-28 ЖИА в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків (а.с. 1).

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що відповідає приписам ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного спяніння, квитанцією з приладу "Drаger", постановою серії ДПО18 №800784 від 16.08.2018 (а.с.4-6).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що відповідає приписам ч. 1 ст. 251 КУпАП.

Згідно п.п. «а» п. 2.9 Постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 р. № 1306 2.9. водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Враховуючи, що санкція статті не передбачає альтернативних видів покарання, суд приходить до висновку про необхідність накладення стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23,33,34,130 ч. 1,283,284 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, у прибуток держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу:21081300: БР (серія протоколу); №040267 (номер протоколу), р/р: 6001, код: 37976485, МФО: 899998, банк отримувача: ГУК у Житомирській області)

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 320,00 (триста двадцять) грн. (Реквізити для сплати судового збору: ККДБ 22030101, рахунок 6037, назва рахунку- судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), назва отримувача: УК у Баран.р-н/Баранівський р-н/22030101), код отримувача: 37573026, МФО 899998 Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя: Є.А. Новицький