Справа № 569/1256/18 Провадження №33/773/264/18 Суддя в 1 інстанції: Черняк В. В.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,його захисника - адвоката Лягутка О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 23 січня 2018 року о 14 год. 28 хв. по вул.Данила Галицького, 9 в м.Рівне керував автомобілем марки &#171;RENAULT KENGO&#187;, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками каркотичного спяніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідність обличчя. Від проходження огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази його вини . Зазначає, що суд, всупереч вимогам ч.1 ст.268 КупАП, розглянув справу без його участі чим порушив його право на захист. Тому був позбавлений можливості приймати участь в розгляді справи в суді, подавати докази, заявляти клопотання.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Лягутка О.Ю., які скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просили її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді справи суддя з'ясував всі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, давши їм правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 257359 від 23 січня 2018 року (а.с. 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 23 січня 2018 року, які підтверджують, що ОСОБА_2 відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, при цьому, керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя (а.с. 6), письмовим зобов'язанням написаним власноруч ОСОБА_2, який був відсторонений від керування транспортними засобами та зобов'язувався не керувати впродовж 24 год. (а.с. 7).

Посилання ОСОБА_2 в апеляції, що жодних препаратів в той день не вживав, а перебував в стресовому стані, переживав через розлучення з дружиною, яке відбулось напередодні цих подій, апеляційний суд розцінює, як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_2 Так, останньому було достеменно відомо про те, що справа перебувала на розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області, яка за клопотанням його адвоката ОСОБА_6 була передана на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області за підсудністю. При цьому, ОСОБА_2 станом відомого йому провадження не цікавився, на розгляд справи до суду першої інстанції не з'явився.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції не порушив вимоги законодавства та правильно розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законними та обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, шо пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, правильно врахував зазначені обставини, тому обґрунтовано призначив ОСОБА_2 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 апеляційний суд не знаходить.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 квітня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя