Номер провадження: 33/785/1520/18
Номер справи місцевого суду: 522/9616/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.,

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_5 та апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Апеляційного суду Одеської області знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_5 та апеляційна скарга представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2, які розглядаються спільно згідно з ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 6 листопада 2018 року в одному провадженні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, просив відмовити.

Адвокат ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_5 просила апеляційну скаргу задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_2 відмовити.

Судом також було оглянуто відеозапис ДТП, який знаходився в матеріалах справи та вислухані пояснення учасників провадження та їх адвокатів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, в тому числі в контексті оглянутого відеозапису ДТП суд вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2018 року слід відхилити, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2018 року (суддя Кічмаренко С.М.) - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2018 року (суддя Бойчук А.Ю.) слід задовольнити частково, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2018 рокуслід скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 - закрити, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення відносно водія ОСОБА_5 суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М. виходив з того, що як вбачається з відеозапису, наявного в матеріалах справи, автомобіль Mitsubishi виїхав на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору (таймінг запису 2018-05-23 12:01:00), який, відповідно до вимог п. 8.7.3 «в» ПДР України дозволяє рух. Жовтий сигнал світлофора було увімкнено, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_8 вже перебував на перехресті (таймінг запису 2018-05-23 12:01:01), після чого було увімкнено червоний сигнал світлофору (таймінг запису 2018-05-23 12:01:04). Пункт 8.10 ПДР України встановлює, що: «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів». У даній дорожній обстановці дії водія Mitsubishi, який вже знаходився на перехресті, даним пунктом ПДР України не регламентувались, оскільки на його шляху ні розмітки 1.12 (стоп-лінія), ні дорожнього знаку 5.62 "Місце зупинки" не було (і це підтверджується схемою місця ДТП, схемою розміщення дорожніх знаків, що наявні в матеріалах справи, фототаблицями № 1-3, що додаються), а зупинитися перед перехрещуваною проїзною частиною об'єктивно неможливо в тому разі, коли автомобіль вже знаходиться на перехресті. В такому разі дії водія Mitsubishi регламентувались п. 16.8 ПДР України: «Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді». Більш того, як вбачається з схеми розміщення світлофорних об'єктів та фототаблиць, світлофори на виїзді з перехрестя по ходу руху водія Mitsubishi були відсутні. Таким чином, водій ОСОБА_8 виїхав на перехрестя вул. Старопортофранківська/Тираспольська - Колонтаївська на дозволений сигнал світлофора, ПДР України при його проїзді не порушував. Як вбачається зі схеми місця ДТП, фототаблиць, схеми розміщення дорожніх знаків, циклограми світлофорних об'єктів, в напрямку руху з вул. Мечникова на в'їзді до вул. Старопортофранківська взагалі відсутні світлофори, та наявний лише знак 2.1 «Дати дорогу», а вул. Старопортофранкіська є головною дорогою. Враховуючи це, а також положення п.п. 16.1, 16.11 ПДР України «Перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.») перехрестя вул. Старпорторанківської та вул. Колонтаївської/Тираспольської є регульованим, а перехрестя вул. Мечникова та вул. Старопортофранківської є нерегульованим. Таким чином, водій автомобіля Tesla ОСОБА_2, виїжджаючи з вул. Мечникова, повинен був керуватися наступними положеннями ПДР України: п. 16.3: «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.»; п. 16.11: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.»: знак 2.1. розділу 33: «"Дати дорогу". Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.»; п. 1.10: «дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість». Норми ПДР України регламентували дії водія ОСОБА_2 при виїзді з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя (вул. Мечникова та вул. Старопортофранківської) незалежно від порядку проїзда водієм ОСОБА_8 регульованого перехрестя (вул. Старпорторанківської та вул. Колонтаївської/Тираспольської) та порядку сигналів світлофорного об'єкта на ньому. Таким чином, навіть при проїзді водієм ОСОБА_8 регульованого перехрестя (вул. Старпорторанківської та вул. Колонтаївської/Тираспольської) на заборонений сигнал світлофора, у будь-якому разі з технічної точки зору дії саме водія транспортного засобу Tesla Model S д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 при виїзді з другорядної дороги знаходяться у причинному зв'язку з виникненням ДТП на нерегульованому перехресті вул. Мечникова та вул. Старопортофранківської.

З таким висновком суду погоджується Апеляційний суд Одеської області та відхиляючи доводи апеляційної скарги вважає зробити акцент на тому, що на відео ДТП вбачається факт прискорення перед контактування транспортних засобів, що було наслідком дій водія ОСОБА_2, який помилився в оцінці дорожньої ситуації, розраховуючи на відсутність будь-яких транспортних засобів, що перешкоджає його руху з другорядної дороги на головну. Також на відеозапису вбачається, що інший транспортний засіб Toyota Camry, який продовжив рух по перехрестю з метою звернути направо одночасно з машиною водія ОСОБА_8, коли вона з'явилась в полі зору камери, що підтверджує версію ОСОБА_8 щодо його порядку руху до ДТП. При цьому факт переключення світлофору в момент руху транспортного засобу ОСОБА_8 правового значення не має, оскільки навіть якщо б останній продовжив рухатися по перехрестю на червоне світло, проте по головній дорозі, а інший водій тільки наближався до головної дороги з другорядної, то за умови знаходження транспортного засобу вже на головній дорозі і до виїзду іншої машини з другорядної, власне порушення правил в такому випадку водієм, що продовжив рухатися на червоне світло (чи перевищив швидкість), не може бути виключною підставою для звільнення іншого учасника ДТП від відповідальності, якщо він сам порушив ПДР та не проявив достатньої обачності під час руху в зоні дії знаку уступити дорогу.

При цьому приймаючи рішення за матеріалами щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А.Ю., виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення складений 23.05.2018 року, справа про адміністративне правопорушення надійшла до Приморського районного суду м. Одеси 01.06.2018 року, а до провадження до судді Бойчука А.Ю. надійшла тільки 22.08.2018 року, а матеріали про адміністративне правопорушення були передані лише 27.08.2018 року, тобто вже зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Так, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2, не можливо притягнути до адміністративної відповідальності, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв'язку з пропущенням строку накладення адміністративного стягнення (положення ст. 38 КУпАП). Разом з тим, з таким висновком суду погодитись в повному обсязі не можна, оскільки справа надійшла до суду в межах строку для накладення адміністративного стягнення, то суд повинен був вирішити питання щодо наявності в діях водія вини у скоєнні адміністративного правопорушення. Таким чином, з врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 знайшли своє часткове підтвердження, а тому вказана постанова підлягає скасуванню. Разом з тим, враховуючи час складання протоколу - 23.05.2018 року, і ті обставини, що правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП не є триваючими, строк накладення адміністративного стягнення починається з 23.05.2018 року і триває 3 місяці, тобто до 23.08.2018 року включно. Таким чином на час розгляду апеляційним судом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, скінчився. Закінчення строку накладення адміністративного стягнення є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності з положеннями ст.247 п.7 КУпАП, згідно з якою провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. За таких обставин провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_2 на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 280, 293, 294 КУпАП, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2018 року - відхилити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2018 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2018 року - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2018 року- скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Одеської області

11.12.2018 року м. Одеса