Справа № 359/7836/18
Провадження № 3/359/2956/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2018 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, за участі особи, яка притягається до відповідальності, його представника - адвоката ОСОБА_1, та прокурора Шмаля В.В., адміністративні матеріали, що надійшли від управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Туркменія, громадянина України, працюючого на посаді заступника начальника відділу начальник відділення інспекторів прикордонної служби Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії СМ № 660121, виданий Красногвардійським РВ ГУМВС України в Криму 23.11.2004 року, -

в с т а н о в и в:

За протоколом про адміністративне правопорушення № 438 від 27 вересня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2, працюючи на посаді заступника начальника відділу начальника відділення інспекторів прикордонної служби Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ", маючи військове звання майора, являючись субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. "г" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 р. № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" та п. 6 розділу ІІ "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 р., несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, а саме про придбання 05.04.2017 р. автомобіля, загальною вартістю 182 000 грн. Такими своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 439 від 27 вересня 2018 року, ОСОБА_2, працюючи на посаді заступника начальника відділу начальника відділення інспекторів прикордонної служби Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ", маючи військове звання майора, являючись субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. "г" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 р. № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" та п. 6 розділу ІІ "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 р., несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у звязку з отриманням ним 23.06.2018 р. доходу в сумі 300 000 грн. від відчуження автомобіля. Такими своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 свою вину у вчинених правопорушеннях не визнав, зазначивши, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Пояснив, що в березні 2017 р., за кордоном, він придбав автомобіль марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, вартістю 182 000 грн., враховуючи суму сплаченого державного мита при ввезенні на територію України. В подальшому 05.04.2017 р., на підставі його заяви, вказаний автомобіль був вперше зареєстрований в територіальному сервісному центрі МВС, як ввезений із-за кордону. Це в свою чергу свідчить про те, що він не мав умислу на приховування інформації щодо придбання транспортного засобу, оскільки вказаний автомобіль, у відповідний спосіб було зареєстровано у державному реєстрі, на його ім'я, про що відомості внесено до реєстру транспортних засобів МВС України. Це підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При цьому вказаний автомобіль він придбав за власні грошові кошти, які ним були попередньо задекларовані у декларації за попередній рік, а тому не вважав, що у його майновому стані відбулись суттєві зміни. Так, придбання автомобіля за грошові кошти, які ним були попередньо задекларовані, свідчить лише про зміну якісного показнику майнового стану, а саме один вид майна змінюється на інший, але при цьому не змінюється кількісний показник майнового стану. Враховуючи, що він придбав автомобіль за свої особисті кошти, які попередньо ним були задекларовані, то він вважав, що про факт придбання автомобіля необхідно зазначити лише у щорічній декларації за 2017 рік, що він і зробив. В подальшому 23.06.2018 р., на підставі договору купівлі-продажу, він продав вказаний автомобіль за 300 000 грн. Також думав, що повідомлення про продаж автомобіля необхідно зазначити у щорічній декларації за 2018 рік, яка подається у 2019 році. Разом з тим, як йому тільки стало відомо про обов'язковість подання повідомлення про зміни у майновому стані, він відразу ж, 30.08.2018 р., щоб усунути таке порушення, вніс дані в електронну декларацію про отримання доходу від відчуження рухомого майна транспортного засобу в розмірі 300 000 грн. Про те, що він протягом десятиденного строку з моменту набуття права власності на майно, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, мав повідомити НАЗК шляхом подання е-декларації, а саме повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, він не знав, оскільки за місцем його роботи будь-яких розяснення з приводу вимог антикорупційного законодавства надано не було. Це в свою чергу свідчить про відсутність в його діях умислу на вчинення правопорушення, оскільки він не своєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, так як помилково вважав, що не має права його подавати. Таким чином, дані обставини в сукупності являються належним та достатнім доказом і підтвердженням факту відсутності в його діях будь-якого умислу щодо приховування факту придбання транспортного засобу та отримання доходу від його продажу, та являється правовою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КупАП. Тому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 просив суд дану справу закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат ОСОБА_1 повністю підтримала пояснення ОСОБА_2 Також зазначила, що ОСОБА_2 12.03.2018 р., при заповненні щорічної декларації за 2017 рік, та 30.08.2018 р. було самостійно подано інформацію до НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме про придбання автомобіля, вартістю 182 000 грн., та про отримання доходу від відчуження даного транспортного засобу в розмірі 300 000 грн. Таким чином, хоч із порушенням строку, визначеного у ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", але ще до моменту виявлення цього факту працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_2 вже було повідомлено про суттєві зміни у його майновому стані, що свідчить про відсутність в його діях вини у формі прямого умислу та являється правовою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КупАП. Крім того, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат ОСОБА_1 зазначила, що перевірка стосовно ОСОБА_2 по даній справі проводилась виключно працівниками Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення. Однак, Департамент захисту економіки Національної поліції України, не є уповноваженим органом, згідно чинного законодавством на самостійне складання протоколів щодо правопорушень, повязаних з корупцією, відповідно до наданих повноважень. Так, після встановлення, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, відповідну перевірку уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК. Враховуючи вище викладене, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат ОСОБА_1 зазначила, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме його субєктивна сторона. Тому представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат ОСОБА_1 просила суд дану справу закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав повністю та вказав, що ОСОБА_2, будучи субєктом декларування відповідно до підпункту пп. "г" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", примітки до ст. 172-6 КУпАП, є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, безумовно порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону, оскільки письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані. Просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції даної статті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Встановлено, що на підставі наказу голови ДПСУ № 1068-ОС від 18.10.2017 р. "По особовому складу" майора ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника відділу начальника відділення інспекторів прикордонної служби Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ". Відповідно до наказу ОКПП "Київ" ДПСУ від 27.10.2017 р. № 245-ос "По особовому складу" майора ОСОБА_2 вважати таким, що приступив до виконання службових обовязків за вказаною посадою, з 25.10.2017 р.

Відповідно до п.п. "г" п. 1 статті 3 ЗУ "Про запобігання корупції" субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема військові посадові особи Збройних Сил України.

В частині 12 ст. 6 ЗУ "Про військовий обовязок і військову службу" передбачено, що військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обовязків згідно із законодавством.

Статтею 6 ЗУ "Про Державну прикордонну службу України" визначено те, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 7, 8, 9 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майор ОСОБА_2 проходячи військову службу, на посаді заступника начальника відділу начальника відділення інспекторів прикордонної служби Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ", відповідно до своєї посадової інструкції, наділений та виконує в межах своєї компетенції організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції по відношенню до всього особового складу підрозділу, оскільки, серед іншого, має право вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів, організовувати службу з охорони державного кордону складом зміни прикордонних нарядів, приймати рішення на охорону державного кордону та здійснення прикордонного контролю зміною прикордонних нарядів та вносити зміни до нього, планувати службу зміни прикордонних нарядів, складати необхідні оперативно-службові документи за результатами служби, здійснювати постійне керівництво службовою діяльністю відділення, встановлювати у підпорядкованому йому підрозділі такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне їх виконання, здійснювати контроль за діями підлеглих та підпорядкованих прикордонних нарядів, керувати підготовкою підпорядкованого особового складу, користуватися дисциплінарною владою щодо підлеглих відповідно до ст. 8 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 14 ЗУ "Про Державну прикордонну службу України" на військовослужбовці ДПС України, крім військовослужбовців строкової служби, курсантів військових навчальних закладів, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Так, майор ОСОБА_2, обіймаючи посаду заступника начальника відділу начальника відділення інспекторів прикордонної служби Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України є військовою посадовою особою Державної прикордонної служби України (інших військових формувань), та відповідно підпунктом пп. "г" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", ч. 1 ст. 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП, є суб'єктом декларування та відповідно суб'єктом правопорушення.

Відповідно до статті 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2017 рік становив 1600,00 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі митної декларації № UA 100210/2017/067678 від 28.03.2017 р. ОСОБА_2 було ввезено на територію України транспортний засіб - автомобіль марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, вартістю 5 300 євро, що складає 156 707 грн. 73 коп. Посвідченням про реєстрацію ТЗ Київської міської ДФС серії KV0005923 від 28.03.2017 р. надано дозвіл на реєстрацію в підрозділі МВС України вказаного транспортного засобу на ім'я ОСОБА_2 Після проведення митного оформлення даного транспортного засобу, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_2 було придбано автомобіль марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, загальною вартістю 182 000 грн.

05.04.2017 р. в територіальному сервісному центрі МВС № 3243 ОСОБА_2, на підставі його заяви № 115850419, та вищезазначених документів, було зареєстровано вперше автомобіль марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, як ввезений із-за кордону.

Таким чином, ОСОБА_2 придбав у власність вищезазначений автомобіль, загальна вартість якого склала 182 000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме 80 000,00 гривень.

У звязку з чим, ОСОБА_2 з 06.04.2017 протягом 10 днів зобов'язаний був подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства в Реєстрі. Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України "Про запобігання корупції", у даному випадку, є 23:59 год. 15 квітня 2017 року.

Проте відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування суб'єкт декларування ОСОБА_2 не повідомив про суттєву зміну у майновому стані суб'єкта декларування, а саме про придбання 05.04.2017 р. автомобіля марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, загальною вартістю 182 000 грн., а вказав про це 12.03.2018 р. при заповненні та подачі щорічної декларації за 2017 рік.

Також, в судовому засіданні встановлено, що 23.06.2018 р. між ТОВ "АБСОЛЮТ ЛТД" (комісіонер) та ОСОБА_2 (комітент) було укладеного договір комісії № 3592, відповідно до умов якого комісіонер за дорученням комітента та за винагороду повинен здійснити від свого імені продаж автомобіля марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, за ціною 300 000 грн. У п.1.2 даного договору передбачено, що належним виконанням комісіонером своїх обовязків за цим договором вважається вчинення комісіонером правочину (укладання договору купівлі-продажу із покупцем) щодо продажу ТЗ в порядку та на умовах, визначених цим договором. Зазначені обовязки комісіонера вважаються виконаними з моменту набрання чинності відповідним правочином. У п. 1.7 договору закріплено, що передання комітентом комісіонерові ТЗ здійснюється в порядку, визначеному в "Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери", затвердженого Постановою КМУ № 1200 від 11.11.2019 р., із змінами.

23.06.2018 р. в територіальному сервісному центрі МВС № 3243 суб'єкт господарювання, що здійснює оптову/роздрібну торгівлю транспортними засобами ТОВ "АБСОЛЮТ ЛТД" (продавець), на підставі вищезазначеного договору комісії, уклав з ОСОБА_3 (покупець) договір купівлі-продажу транспортного засобу № 3592. Предметом даного договору був автомобіль марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, за ціною 300 000 грн.

Відповідно до п. 2.1 даного договору передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. А в п.2.2 цього договору передбачено, що покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного договору купівлі-продажу. Сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання цього договору.

23.06.2018 р. в територіальному сервісному центрі МВС № 3243, на підставі заяви № 152131000, ОСОБА_2 було знято з обліку для реалізації автомобіль марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541.

Відповідно до статті 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2018 рік становив 1762 гривень.

Так, від продажу автомобіля марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541 ОСОБА_2 отримав дохід в сумі 300 000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме 88 100,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 з 24.06.2018 протягом 10 днів зобов'язаний був подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства в Реєстрі. Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України "Про запобігання корупції", у даному випадку, є 23:59 год. 3 липня 2018 року.

Проте відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування суб'єкт декларування ОСОБА_2 повідомив про суттєву зміну у майновому стані суб'єкта декларування, а саме про отримання доходу від відчуження рухомого майна транспортного засобу в розмірі 300 000 грн., із зазначенням джерела доходу ТОВ "АБСОЛЮТ ЛТД", лише 30 серпня 2018 року.

Таким чином, на момент придбання рухомого майна транспортного засобу, автомобіля марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, вартістю 182 000 грн., а також на момент отримання доходу від відчуження даного транспортного засобу, в розмірі 300 000 грн., ОСОБА_2 був субєктом декларування, відповідно до положень підпункту "г" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, оскільки обіймав посаду заступника начальника відділу начальника відділення інспекторів прикордонної служби Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ", являвся військовою посадовою особою, маючи військове звання майора, при цьому повідомлення про суттєві зміни в майновому стані своєчасно до Національного агентства з питань запобігання корупції не подав, і такі обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і не оспорюються самим ОСОБА_2

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Склад правопорушення це наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 р., зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_2 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

З огляду на вище викладене, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із вищезазначених норм законодавства, завжди характеризується умисною формою вини.

Доводи ОСОБА_2, зазначені ним під час надання пояснень в ході судового розгляду, про відсутність в нього прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з роздруківки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_2 за 2017 р., яку ним було подано 12.03.2018 р. в електронному кабінеті на сайті НАЗК, останнім було задекларовано у розділі 6 "Цінне рухоме майно транспортні засоби" відомості з приводу того, що йому належить на праві власності автомобіль марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, вартістю 182 000.

Це в свою чергу вказує на те, що ОСОБА_2 не своєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, помилково, так як вважав, що придбав автомобіль за власні грошові кошти, які ним були попередньо задекларовані у декларації за 2016 рік, а тому останній не вважав, що у його майновому стані відбулись суттєві зміни. При цьому він зазначив про факт придбання автомобіля декларації у щорічній декларації за 2017 рік.

При цьому, ОСОБА_2 30.08.18 р. о 08:48 год. також самостійно подано інформацію до Національного агентства з питань запобігання корупції, про суттєві зміни в майновому стані, а саме про отримання ним доходу від відчуження рухомого майна транспортного засобу (крім цінних паперів та корпоративних прав) в розмірі 300 000 грн., джерело доходу ТОВ "АБСОЛЮТ ЛТД". Це підтверджується роздруківкою повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 30.08.2018 р. та інформацією, оприлюдненої на офіційному сайті: https://portal.nazk.gov.ua.

Тобто він одразу вніс повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, коли йому стало відомо про такий обов'язок, що підтверджується поданими суду документами, а тому свідчить про наявність вини особи у формі необережності, що, у даному випадку, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу, що під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_2 мотивів, спрямованих на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки транспортний засіб він придбав особисто за грошові кошти, отримані ним в законний спосіб та із законних джерел, які задекларовані ним в щорічній електронній декларації за 2016 рік, у звязку із ввезенням його із-за кордону у встановленому законом порядку, шляхом здійснення його декларування митному органу зі сплатою державного мита та інших обовязкових платежів, та який зареєстрованого у відповідності до вимог чинного законодавства, в територіальному сервісному центрі МВС, де власником автомобіля зазначено останнього. Тому, і грошові кошти у розмірі 300 000 грн., отримані ним в законний спосіб та із законних джерел, а саме від продажу, належного йому вищезазначеного автомобіля марки "BMW 118D", 2010 р., номер шасі WBAUD71010P437541, на підставі договору, укладеного у відповідності до вимог чинного законодавства, в територіальному сервісному центрі МВС № 3243. Крім того, відразу після відчуження даного автомобіля, ОСОБА_2 його було знято з обліку. В подальшому вказаний автомобіль був зареєстрований на ім'я ОСОБА_3, у реєстрі транспортних засобів МВС України, на підставі заяви № 180070570 від 07.07.2018 р., у звязку з проведенням операції "Вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації". Це в свою чергу вказує на відсутність у ОСОБА_2 умислу на приховування факту придбання та продажу автомобіля.

Також, матеріали справи не містять даних про наявність корупційного інтересу щодо вчинення ОСОБА_2, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому, як вбачається з пояснень ОСОБА_2, несвоєчасне направлення повідомлень про суттєві зміни в майновому стані, викликані через те, що за місцем проходженням останнім військової служби, йому не було розяснено про передбачену законом необхідність повідомляти про суттєві зміни в майновому стані.

Разом з тим, дані пояснення ОСОБА_2 про обставини, якими він обґрунтовує відсутність його вини в несвоєчасному повідомленні НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, не спростовані в суді прокурором та не підтверджені належними доказами, оскільки в матеріалах відсутні будь-які відомості щодо ознайомлення ОСОБА_2 із положеннями вимог антикорупційного законодавства, зокрема, ознайомленість його із попередженням про вимоги фінансового контролю. Також, до матеріалів справи не додано і письмового попередження, за особистим підписом ОСОБА_2, про відповідальність за вчинення корупційних або повязаних із корупцією правопорушень.

Ці обставини в сукупності вказують на те, що а ні у протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в матеріалах справи не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб'єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.

Крім того, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_2 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки, як зазначалося вище, грошові кошти у сумі 182 000 грн., за які він придбав автомобіль, являються його власними коштами, отриманими у законний спосіб та із законних джерел, та попередньо задекларованими, та грошові кошти у сумі 300 000 грн., також отримані ним у законний спосіб, а саме від продажу даного автомобіля. Це в свою чергу додатково свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб'єкта декларування.

Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_2 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 06.10.2010 року, справа 1-27/2010, з обєктивної сторони корупційне правопорушення характеризується також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким субєкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Вєренцов проти України" від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу "ніякого покарання без закону", що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що висновки старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_4, про вину ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа правоохоронного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останнього.

Оцінюючи матеріали справи, встановлено, що у діях ОСОБА_2 відсутній умисел на порушення вимог фінансового контролю, які полягають в несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані, а тому в його діях відсутня суб'єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього, суд звертає увагу, що в працівників Департаменту захисту економіки Національної поліції України відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_2 проводилась виключно працівниками Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Департаменту захисту економіки Національної поліції України та інше.

Слід зазначити, що згідно Загальних положень "Про Департамент захисту економіки Національної поліції України" покладення на Департамент обов'язків, серед інших, боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування, протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 "Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 р., цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто, з урахуванням поняття "субєкт декларування", зазначений у ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", даний Порядок визначає субєктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані субєктів декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін субєктом декларування.

Верховний Суд України в своїй постанові від 11.04.2018 р. справа № 814/886/17, також наголосив, що на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 N 1 "Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції" (Рішення N 1) розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII) належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом (Закон N 1700-VII), контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII), контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону N 1700-VII (Закон N 1700-VII).

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення № 438 від 27 вересня 2018 року та в протоколі № 439 від 27 вересня 2018 року старший оперуповноважений міжрайонного відділу № 1 управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_4, зазначив, що склав протоколи з додержанням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП, що дає йому право на це, та в подальшому направити справу для розгляду в суд. Але будь-які органи (юридичні особи) Національної поліції України, до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб'єктів декларування не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції. Посадовці Національної поліції, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення. Але усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію та не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, тільки НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Таким чином, посадові особи правоохоронних органів здійснюючи перевірку особи, як субєкта декларування, та складаючи протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, виходять за межі своїх повноважень, та діють по за межами діючого законодавства.

За таких обставин обраний Департаментом захисту економіки Національної поліції України спосіб отримання інформації з визначених у запиті правових підстав, по суті, свідчить про проведення перевірки поданої ОСОБА_2 декларації, що не передбачено чинним законодавством та слід розцінювати як намагання правоохоронців ініціювати збір інформації у не передбачений законом спосіб та фактичне перебирання на себе повноважень державних органів, уповноважених на здійснення функцій контролю у сфері запобігання та протидії корупції. Органи національної поліції не мали права збирати документи у той спосіб та порядок, як це було ними зроблено, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі. Тому вказані документи не можуть прийматися судом для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, визначеного ч. 2 ст. 172-6 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, ч. 2 ст. 172-6, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк