Справа № 504/1503/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2018 року смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Буцинівка Роздільнінського району Одеської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей 2015, 2017 рр.н., освіта вища, тимчасового не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області від 17.06.2004р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2

за ст. 172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018 року прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Радзілевич Д.А. було складено протокол №2Б про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП , відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу, суть адміністративного правопорушення полягає у наступному.

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону під час вивчення стану законності та заходів щодо її забезпечення у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) у діях військовослужбовція солдата ОСОБА_1 виявлені ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 , з 2012 року - на посаді навідник. Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Всупереч наведеним статутним вимогам, діючи протиправно, військовослужбовець(крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану солдат ОСОБА_1 будучи відсутнім у період часу з січня по третю декаду березня 2018 року на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог розділу 1 ст. 11 Статуту Збройних Сил України не підвищував рівень військових професійних знань, не вдосконалював свою виучку та майстерність, зневельовував бойову славу Збройних Сил України, своєї військової частини, честю та гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Таким чином, за викладених вище обставин солдат ОСОБА_1 на порушення статутних обов`язків та безпосередньо вимог керівних документів Збройних Сил України, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого . періоду, крім воєнного стану, не підвищуючи рівень військових професійних знань, не вдосконалюючи свою виучку та майстерність, зневельовувши бойовою славою Збройних Сил України, своєї військової частини, честю та гідністю військовослужбовця Збройних Сил України., недбало ставлячись до військової служби вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні зазначеного правопорушення визнав повністю, не оспорюючи докази, які є в матеріалах справи та підтвердив факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного висновку.

Так, ст.15 КУпАП передбачає відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень.

При цьому зазначеною нормою регулюється, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу в.о. Президента України №303/2014 від 17.03.2014р. «Про часткову мобілізацію», на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення №2Б від 02.03.2018р. (в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 власноруч зазначає, що з адміністративним правопорушенням згоден, свою вину визнає повністю)

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3

- копією військового квитка серії НОМЕР_4

- копією витягу з наказу командира в/ч польова пошта НОМЕР_5 №101 від 13.05.2015р., згідно якого солдат ОСОБА_1 звільнений від займаної посади, знятий з усіх видів забезпечення та зарахований у розпорядження командира частини;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.05.2018р.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, його щире каяття у вчиненому діянні, тому суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.172-15 ч.2 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 352 грн. 40 коп.

Судовий збір має бути сплачений на наступні реквізити:

Отримувач коштів УК у Лиманському районі, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37984056, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, код банку отримувача (МФО) 828011, рахунок отримувача 0270, код класифікації доходів бюджету 22030101

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя: П.В. Жовтан