Справа № 219/9801/18
Провадження № 3/219/3488/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2018 року о 22 годині 20 хвилин в м. Бахмут по вул. Ювілейна, біля будинку 43, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від продуття алкотестеру «Драггер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_1, який раніше піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік на підставі постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2018 року, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив суду, що водійських прав у нього не має, зазначив, що автомобіль НОМЕР_1 належить йому, але того, що вказано у протоколі не було, він у той день не керував своїм автомобілем, автомобіль стоїть у гаражі, у автомобілі двигун знятий.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що у його присутності, і у присутності ще одного понятого, ОСОБА_1 було запропоновано продуття алкотестеру «Драггер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, проте він відмовився від цього, також зазначив, що усе це було знято на відео, на якому чітко вбачається, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він зупинив водія ОСОБА_1, який керував, 29 серпня 2018 року о 22 годині 20 хвилин в м. Бахмут по вул. Ювілейна, біля будинку 43, автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме у нього була нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота, проте від продуття алкотестеру «Драггер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння він відмовився, усе це було зафіксовано на відео, яке він надав для огляду у судове засідання як доказ на підтвердження того, що ОСОБА_1 все таки вчинив вищевказане адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини,є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав у вирішенні даного адміністративного протоколу, оскільки ОСОБА_1 на протязі усього розгляду справи у суді не надав жодного доказу на підтвердження своїх слів.

Провина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 353536 від 29 серпня 2018 року (а.с.2), поясненнями свідків (а.с.4-5), наданими поясненнями свідків у судовому засіданні та диском з відеозаписом, на якому чітко зображено, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від продуття алкотестеру «Драггер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, тобто ці докази чітко та достовірно спростовують пояснення надані ОСОБА_1 в суді стосовно того, що він у той день не керував своїм транспортним засобом і що той стояв у його гаражі, а тому суд не приймає їх за основу при ухвалені даної постанови, оскільки вони спростовуються вищевказаними письмовими доказами та поясненнями даними свідками безпосередньо суду у судовому засіданні.

В свою чергу, ОСОБА_1 суду не надано достовірних доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та які б підтвердили його невинуватість у скоєнні правопорушення та поважність або наявність причин, які спонукали відмовитися від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, те що частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд вважає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведеним.

Вирішуючи питання про вид і міру адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує обставини справи, особу винного, характер вчиненого правопорушення, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, до яких, зокрема, відносяться вчинення правопорушення у стані спяніння та повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, і вважає, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу на користь державі в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Також відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. 33, 40-1, ч. 2 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу на користь державі в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. М.Медінцева