П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2018 року м.Бар

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області справу про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, -

- за ч. 1 ст.130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 363287 від07.02.2018 ОСОБА_1 07.02.2018 року о 02.50 год. в м. Бар, по вул.. Дзержинського, керував автомобілем ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, пояснивши суду, після його зупинки працівник поліції дістав із бардачка службового автомобіля алкотестер, який вже використовувався раніше, і наказав в нього подути. Після виконання ОСОБА_1 вимоги поліцейського, алкотестер показав наявність алкоголю 0,6 проміле. Ця процедура проводилась поліцейськими без свідків. Коли ОСОБА_1 заявив про незгоду з даними алкотестера, поліцейські відвезли його у Барську центральну районну лікарню, де жінка лікар, прізвище якої невідоме, провела огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння , який полягав в тому, що ОСОБА_1 подув у алкотестер, назва якого не зазначена у Висновку щодо результатів медичного огляду. Будь-яких документів щодо справності алкотестера, чи його сертифікації, лікарем на вимогу ОСОБА_1 не було надано. Алкотестер показав наявність алкоголю 0,47 проміле . Після цього, жінка яка проводила огляд ОСОБА_1, розбудила чоловіка, який до цього спав, і останній підписав Висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1, як лікар ОСОБА_2 Після відмови надання йому вказаних документів щодо справності алкотестера, ОСОБА_1 повідомив лікаря, що не довіряє показникам аткотестера, і просив провести лабораторні дослідження його слини, сечі, або крові, на наявність алкоголю у його організмі. Однак, всупереч, встановленому законодавством порядку, ОСОБА_1 і в цьому було відмовлено. Після чого, працівниками поліції, було складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 категорично заперечує факт вживання ним алкогольних напоїв, оскільки працює водієм молоковоза, і не вживає алкоголь.

Відповідно до вимог ст.. 9 КУАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного спяніння, і проведення такого огляду, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.266 КУпАП).

Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, і проведення такого огляду. Згідно п. 2 вказаного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Згідно п. 6 цього ж Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. А п. 7 Порядку зазначає, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції, який зареєстровано в Мінюсті 11.11.2015 року за № 1413/27958. Знову, таки ж, в п. 2 вказаної Інструкції вказано, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, згідно з ознаками такого стану, які вказані у п. 3 цієї ж Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, і т.п. Огляд на стан спяніння згідно Інструкції проводиться так же, як і вказано в Порядку від 17.12.2008 року.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті , передбачено,п. 27, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП (80731-10 ) несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння бо під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 ( z0055-95 ) від 24 лютого 1995 р.).

Відповідно до розділу 3 п. 1 вказаної вище Інструкції, перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду на стан спяніння водіїв, затверджується МОЗ України, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоровя обласних державних адміністрацій ( згідно ч.3 ст. 266 КУпАП, затверджуються управлінням охорони здоровя місцевих державних адміністрацій). Згідно наявного у справі Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння без номеру, від 07.02.2018 року, медичний огляд ОСОБА_1, проводився в КУ Барська ЦРЛ, черговим лікарем. У справі відсутні будь-які документи, які б підтверджували, що КУ «Барська ЦРЛ», входить до переліку закладів охорони здоровя, яким надано право проводити медичний огляд водіїв на стан алкогольного спяніння.

Під час судового розгляду даної справи, за клопотанням сторони захисту, судом було витребувано ряд документів з КУ Барська ЦРЛ. Під час вивчення вказаних документів було встановлено, що в Акті медичного огляду ОСОБА_1 від 07.02.2018 року № 13, не вказано, яким саме технічним засобом, проводилося його обстеження, Також не зазначено, номер технічного засобу, дата його останньої повірки. Не проведено повторне обстеження технічним засобом, через 20 хвилин після першого обстеження, як того вимагає Інструкція.

Лікарнею були надані Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданий 10.07.2007 року, згідно якого, міжповірочний інтервал для вимірювальних засобів фірми Драгер, становить не більше року. Тоді, як наданий лікарнею Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки, закінчився ще 16.04.2013 року, тобто, біля пяти років, не проводилась повірка, наявних у лікарні газоаналізатоів. Крім цього, згідно наданого лікарнею Свідоцтва про державну реєстрацію приладів електродіагностики № 7261/2007, які використовуються у даній лікарні, дане свідоцтво було дійсне, лише до 10.02.2015 року.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції, який зареєстровано в Мінюсті 11.11.2015 року за № 1413/27958, затвердженої Спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року ( п. 9 ), використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, у нас вони усі прострочені.

Відповідно до п.22 цієї ж Інструкції, Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог вказаної Інструкції, вважаються недійсними.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, оскільки перевірка ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводилась за допомогою невідомого приладу, а додатково надані документи на Газоаналізатор Drager «Alcotest 6510», свідчать про невідповідність даного виробу вимогам законодавства, відповідно не можуть вважатися допустимим доказом відомості відображені в протоколі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Основних положень провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачених розділом IV КУпАП, повинні дотримуватись не тільки суди, але й посадові особи, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст.ст. 254, 255 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту".

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України.

Керуючись п. 1 ст. 247 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу за ст. 130 ч. 1 КпАП України стосовно ОСОБА_1 провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: