Справа № 466/2739/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Єзерський Р.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

як встановлено у судовому засіданні та як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення Серія АА №911550 від 24.03.2018 року, 24.03.2018 р. о 10:00 год. гр. ОСОБА_1 по вул. Рубінова, 8 у м. Львові, вчинив відносно своєї сестри гр. ОСОБА_2 насильство в сімї, а саме дебоширив, ображав, нецензурно висловлювався, поводив себе неадекватно в присутності дітей, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєному правопорушенні заперечив, пояснивши, що діти гр. ОСОБА_2 його ображають, застосовують проти нього фізичну силу. Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 ствердила, що ОСОБА_1, який являється її братом постійно дебоширить, вживає алкоголь, виражається нецензурною лайкою, поводить себе неадекватно у присутності її малолітніх дітей.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.03.2018р. серії АА №911550 та іншими матеріалами адміністративної справи.

Невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, а відтак не приймається до уваги та розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він, вчинив домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

В звязку з тим, що в діях гр. ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаю, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в дохід держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн., 40 коп

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено протест прокурора протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_3