Справа № 439/81/18 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 33/783/495/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області Галин В.П., розглянувши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бродівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

постановою Бродівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 в користь Державної судової адміністрації України (вул. Липинського,18/5 м.Київ, 01601) судовий збір в сумі 352.40 грн.

У своєму клопотанні просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду від дати його ознайомлення з цим рішенням, тобто від 17.04.2018 року.

У клопотанні зазначає, що у порушення вимог ст.286 КУпАП справу розглянуто у його відсутність, повістку про виклик він не отримував. З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що суд навіть не з'ясовував причини відсутності ОСОБА_2 та у постанові навіть не навів відповідних необхідних підстав для розгляду справи у його відсутність, тобто не навів даних, які б підтверджували своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи.

Внаслідок порушення судом вимог ст.268 КУпАП він був позбавлений можливості надати особисті пояснення у справі, заявити необхідні клопотання, у зв'язку з чим оскаржену постанову не можна вважати законною. Також ОСОБА_2 вказує, що він не отримував копію постанови суду, повістки на суд та не був сповіщений за допомогою смс-повідомлення, що підтверджується матеріалами справи, вільно керував транспортним засобом, ніхто йому у цьому не перешкоджав, адресу проживання він не змінював.

Вивчивши доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

18.04.2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2018 року про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у якій просив скасувати постанову Бродівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у праві закрити, у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2018 року апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_2 у зв'язку із пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про поновлення такого.

03.05.2018 року на адресу Апеляційного суду Львівської області повторно надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка, згідно поштового штемпеля, була відправлена 25.04.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов'язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику копії цієї постанови.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови, подається одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження такої постанови.

Оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції 19 лютого 2018 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 25 квітня 2018 року. Тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи, суддя першої інстанції вчинив всі необхідні дії по виклику ОСОБА_2 в судове засідання для розгляду цієї справи по суті. Зокрема, 25.01.2018 року та 05.02.2018 року на номер мобільного телефону НОМЕР_1, який вказав ОСОБА_2, були направлені СМС - повідомлення «Повістка про виклик до суду». Проте, повідомлення не було доставлено у зв'язку із тим, що некоректно вказано номер телефону.

Суддею також двічі направлялись повістки рекомендованим повідомленням через укрпошту. Проте, такі повертались до суду за не запитом.

Отже, суддею першої інстанції було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення ОСОБА_2 про здійснення розгляду цієї справи.

Сам лише факт не отримання ОСОБА_2 кореспонденції, якою суддя повідомляв його про розгляд цієї справи за належною адресою та яка повернулась в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, а також недоставкою СМС - повідомлення за номером мобільного телефону, який він вказав особисто, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження постанови судді, оскільки зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою ОСОБА_2, щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу, та повідомлення недійсного номеру мобільного телефону.

Крім цього, в силу приписів ст.2,4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.

Відмовившись отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №084227 від 17.01.2018 року, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості дізнатися в суді першої інстанції про подальший перебіг питання щодо зазначеного протоколу та своєчасно ознайомитись з відповідним судовим рішеннями суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відтак, доводи апелянта у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження про незаконний розгляд цієї справи у його відсутності та неотримання ним копії постанови є безпідставні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так і у справі «Пелевін проти України», Суд зазначає, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див., наприклад, рішення у справі «Делкурт проти Бельгії». Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства».

Таким чином, ті мотиви, що ОСОБА_2 наводить у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставними і голослівними, і не є поважною причиною пропуску цього строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бродівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Галин В.П.