П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління укртрансбезпеки у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, інвалід 2 групи, який проживає та зареєстрована за адресою: м.Добропілля, мрн. Сонячний АДРЕСА_1,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2018 року від Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 0002327 від 24 жовтня 2018 року, громадянин ОСОБА_1 24 жовтня 2018 року о 08 год. 40 хв. на автомобілі ВАЗ 2106, надавав послуги без отримання ліцензії на даний вид діяльності, та не оформлений як субєкт підприємництва. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що не працює, є інвалідом другої групи загального захворювання. Вирішив спробувати працювати таксистом. 24 жовтня 2018 року перший раз виїхав на роботу, де його зупинили працівники поліції. Цей випадок був єдиний. Більше цього він не робив.

Вислухавши пояснення правопорушника, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд доходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Частина 1 статті 164 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до приписів ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 1 Закону України «Про підприємництво» встановлено, що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм законів однією з обов'язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Як розяснено в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року № 3, господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов'язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов'язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з роз'ясненнями, що надані в п. 4 вказаної постанови, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Істотними ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є факт надання послуг за винагороду та систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо систематичності діяльності ОСОБА_1 із перевезення пасажирів, оскільки посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, не зазначено встановлених дат та часу надання цих послуг.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, суд дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 1 за ст. 164 КУпАП підлягає закриттю в звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 164, ст. ст. 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_3