Справа № 489/150/18 11.05.2018 11.05.2018 11.05.2018
Номер провадження: 33/784/190/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований в АДРЕСА_2, працює ДП НПКГ «Зоря-Машпроект»,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови судді, 29 грудня 2017 р. о 22 год. 20 хв. водій ОСОБА_1, рухаючись по вул. Скульптура Ізмалкова, 98, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява мова.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає висновки судді необґрунтованими та такими, які суперечать матеріалам провадження, в тому числі і відеозапису, який вівся під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що 29.12.2017 р. він дійсно був зупинений працівниками поліції, які висловили припущення, що він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, на що він висловив заперечення та пояснив, що алкогольних напоїв не вживав.

Апелянт не заперечує відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, оскільки з доступних джерел (інтернету) йому було відомо, що державна реєстрація алкотестерів вичерпана 10.02.2015 р., у зв'язку з чим, вважав, що застосування таких алкотестерів є незаконним та у нього виявилися сумніви в об'єктивності їх показників.

Після цього поліцейські повідомили, що відмова від проходження медичного огляду на місці зупинки є підставою для складання протоколу, а коли в якості свідків були запрошені дві жінки перехожі, то протокол вже складався.

Зазначає, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд у закладі охорони здоров'я, однак, враховуючи їх попередні роз'яснення про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та наявний складений на підставі цього протокол, будучи юридично неосвіченим, він відмовився.

Стверджує, що підозра у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння є безпідставною, оскільки, в порушення вимог ч. 7 ст. 266 КУпАП працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Зазначає, що суддею був допитаний лише працівник поліції, який не пам'ятав обставин складання протоколу, а свідки допитані не були, хоча він наполягав на їх допиті.

Таким чином вважає, що його пояснення спростовані не були, однак суддя їх відкинув, посилаючись як на доказ його вини лише на відеозапис. При цьому суддя не взяв до уваги якість цього відеозапису, та врахував лише ту його частину, яка підтверджує обвинувачення, та фактично відкинув ту частину, яка підтверджувала його покази.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як передбачено Інструкцією «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), зокрема:

- п.1.6 Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

- п.1.7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- п.2.1. за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Проте, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення суддею не звернуто увагу на недотримання працівниками поліції зазначених вимог закону та Інструкції щодо порядку огляду водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 ґрунтуються лише на даних протоколу про адміністративне правопорушення, а також письмових поясненнях свідків.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав. Стверджував, що після зупинки його транспортного засобу працівники поліції запропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, на що він відмовився, але погодився проїхати на медичне освідування до обласного наркологічного диспансеру, але в цьому йому працівники поліції відмовили.

Разом з тим, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення наведені твердження суддя не перевірив, не витребував відеозапис з нагрудного реєстратору патрульного поліцейського, не викликав та не допитав працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення.

На запит апеляційного суду надійшов відеозапис з нагрудного реєстратору патрульного поліцейського, дослідивши який встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працівники поліції запропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, на що він відмовився. Між тим, ОСОБА_1 погодився проїхати на медичне освідування до обласного наркологічного диспансеру, але в цьому йому працівники поліції відмовили та безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення.

Патрульні поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 двічі викликалися до апеляційного суду для надання пояснень, однак до суду не з'явилися, що позбавляє можливості з'ясувати обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.5 ПДР.

Оскільки працівники поліції вимагали від ОСОБА_1 проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння з порушенням встановленого законом порядку, відмова останнього від проведення такого огляду не може розцінюватись як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З огляду на викладене, постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2018 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: