Провадження № 3/522/8539/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В.. розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП в Одеській області, стосовно:

ОСОБА_1, 08.06.1989

року народження, який проживає за адресою:

м. Одеса, вул. Ширшова, 31А

про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів водій ОСОБА_1 02 вересня 2018 року о 05 годині 05 хвилин в м. Одеса, вул. Успенська, 1, керував т/з «MERCEDES-BENZ CL 600» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Alcotest 6810. Результат огляду позитивний 1,56 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 075649 від 02 вересня 2018 року за ч. 1 ст. 130КУпАП України.

В судове засідання про дату та час якого ОСОБА_1 повідомлено в протоколі про адміністративне правопорушення, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 не зявився. Окрім того правопорушник був належним чином сповіщений за вказаною в протоколі адресою. Про причини неявки не повідомив та не звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення по суті справи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У зв'язку з чим, згідно з ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які містяться у ній.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за якою це правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 075649 від 02 вересня 2018 року, який підписаний правопорушником, квитанцією за результатом тестування на алкоголь приладом «Drager 6810», актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції.

Крім того будь-яких зауважень стосовно незгоди застосування спеціального приладу «Драгер» не зазначив, а також не виявив бажання щодо проходження перевірки на стан спяніння у медичному закладі.

В квитанції «Drager 6810» зазначений результат тесту - 1,56 проміле.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Апеляційний суд Одеської області у своїй постанові від 28 вересня 2018 року посилався на те, що відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 р., виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 р., термін дії до 10.02.2015 р.

01.07.2015 р. введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 р. № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG &a.2; Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р. є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Тому суд враховує результати тесту, проведеного зі згоди водія на місці за допомогою «Газоаналізатора Drager Alkotest 6810» як належний доказ по справі про адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що самостійно огляд на стан спяніння у медичному закладі правопорушник не пройшов, та не надав до суду доказів про підтвердження цього.

Суд вважає, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 в частині порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, є винними та свідчать про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою: керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у формі штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 130, ст. ст. 7, 9, 24, 33, 34, 35, 38, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати на користь держави в сумі 352 гривні 40 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк предявлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя: А.В. Науменко

29.11.2018