Справа № 569/5731/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

25 березня 2018 року о 07 год. 10 хв., в м. Рівне по вул. Старицького, 81, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi A4», номерний знак GZV 278, з явними ознаками наркотичного спяніння (неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану наркотичного спяніння у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. До початку судового засідання подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає з підстав, викладених у своїх поясненнях та просив суд закрити провадження по справі у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні, яке відбулося 04 травня 2018 року, в якості свідка ОСОБА_2 показала суду, що в ніч з 24 березня 2018 року на 25 березня 2018 року вона перебувала на роботі в нічній зміні. До неї підійшов охоронник та сказав, що в магазин «Румянець» вїхав автомобіль. Вона вийшла, щоб подивитися, що трапилося. Після чого приїхали працівники поліції та запросили її бути свідком. Вказала, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан спяніння, проте вказав, що нехай спершу оформлять всі матеріали з приводу ДТП. Однак, після цього йому стало погано і його забрала швидка допомога. Крім того вказала, що не може стверджувати, що в нього були ознаки будь-якого спяніння, оскільки він був у стресовому стані після ДТП.

Заслухавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 280 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 256871 від 25.03.2018 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно приписів ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1, після скоєння ДТП, ним на місці було відшкодовано завдану шкоду, внаслідок чого працівникам поліції не було необхідності складати протокол про порушення ним ПДР за ст. 124 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП також при ньому не складався, від його підписання він не відмовлявся, про його існування він дізнався вже після надходження матеріалів до Рівненського міського суду, звернувшись туди за порадою свого знайомого.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Отже, в даному випадку відмова особи, від проходження медичного огляду в спеціалізованому медичному закладі, в сенсі ч. 1 ст. 130 КпАП України, безпосередньо повязана з перебуванням цієї особи в стані алкогольного спяніння. Саме зазначені обставини ставляться у вину ОСОБА_1

Однак, в ході судового розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 судом було встановлено, що відмова останнього від проходження медичного огляду в спеціалізованому медичному закладі не була повязана з перебуванням останнього в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а була викликана відсутністю у нього можливості для проходження запропонованого останніми огляду в медичному закладі через різке погіршення стану його здоровя та необхідності термінового вжиття заходів для надання йому медичної допомоги, що підтверджується показами свідка ОСОБА_2

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1, працівником поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння, а не на стан наркотичного спяніння, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Більш того, він не відмовлявся від проходження огляду, а здав усі належні аналізи. Згідно висновку експерта КЗ «ОБСМЕ» РОР № 547 від 12.04.2018 року, в його крові етиловий спирт не знайдений.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Проте, замість пояснень свідків до матеріалів відносно ОСОБА_1 долучені заздалегідь роздруковані на компютері пояснення однакового змісту, куди від руки внесено лише анкетні дані свідків та їх підписи.

Типові форми документів, які використовуються під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, теж визначені Інструкцією, і перелік таких типових документів є вичерпним. До зазначеної Інструкції затверджено 19 додатків зразків документів. Такого документу, як типовий бланк допиту або відібрання пояснень у свідка, в цьому переліку немає.

Отже, виготовлення і використання працівниками УПП в Рівненській області ДПП заздалегідь роздрукованих пояснень свідків не можуть бути доказами.

За таких обставин справи, суд приходить до висновку, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з порушенням законодавства, а в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін