Номер провадження: 33/785/1745/18
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Журавльов О.Г., за участю секретаря Ковязіної А.Д., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №431937 від 26.08.2018 року ОСОБА_2 26.08.2018 року о 12:50 годині, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний знак НОМЕР_1, рухаючись у між квартальному проїзді біля будинку 43/2 по вулиці Корольова в м. Одесі, в порушення п. 13.3 ПДР, був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda Accord», державний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 рокувстановлено, що 26.08.2018 року о 12:50 годині ОСОБА_2 рухався у між квартальному проїзді біля будинку 43/2 по вулиці Корольова в м. Одесі, в порушення п. 13.3 ПДР, був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda Accord», державний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку, прийняв правіше до краю проїзної частини та зупинився, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи та вказує, що факти, зазначені судом у вступній частині постанови суперечать протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №431937 від 26.08.2018 року.

У скоєнні ДТП є також вина водія ОСОБА_4, оскільки навісці роз'їзду був вузький проїзд, то водій іншого автомобіля зачепила його задньою лівою стороною свого автомобіля об передню частину його транспортного засобу в той час, коли він стояв та пропускав її.

Після зіткнення він злякався криків водія - ОСОБА_4, в машині якої були малолітні діти, та від'їхав назад на кілька метрів для того, щоб відкривалися двері. Він вважає, що не порушував ПДР, а причиною зіткнення стали дії водія Honda Accord - ОСОБА_4

При складанні протоколу також не були враховані пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5, про що було зазначено ОСОБА_2 в протоколі, що також суперечить вимогам ст. 256 КУпАП (а.с.1).

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень статей 280 та 283 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

З оскаржуваної постанови районного суду вбачається, що до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов на підставі матеріалів справи, пояснень особи щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_4, свідка ОСОБА_7, дослідивши схему ДТП.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням суду першої інстанції, з огляду на те, що поза увагою суду та без належної правової оцінки залишився той факт, що існує протиріччя, зазначене у вступній частині постанови і протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №431937 від 26.08.2018 року.

А саме, судом встановлено, що водій - потерпіла ОСОБА_4, рухався у зустрічному напрямку, прийняв правіше до краю проїзної частини та зупинився, а в протоколі такі дані відсутні, зазначено, що водій ОСОБА_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з ТЗ, яким керував водій ОСОБА_4, який рухався назустріч. Даний факт є суттєвим для визначення винуватості особи та мав бути ретельно з'ясований.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 також підтвердила неузгодженість висновків суду першої інстанції з протоколом про адміністративне правопорушення, пояснивши, що підписуючи протокол БД №431937 від 26.08.2018 року, на зазначені обставини вона уваги не звернула.

Крім того, зі змісту протоколу вбачається, що він складений з порушенням ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються прізвища та адреси свідків, якщо вони є та підписується ними.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що при наявності свідків у протоколі відсутній запис про них, також відсутній і їх підпис, незважаючи на те, що письмові пояснення були відібрані у свідків в день дорожньо-транспортної пригоди.

Судом не надано оцінки і не обґрунтовано причину неприйняття до уваги, або відхилення письмових показань свідка ОСОБА_5, яка знаходилась у автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний знак НОМЕР_1 в момент ДТП іне була допитана в судовому засіданні. Але одночасно, суд посилається на письмові пояснення іншого свідка - ОСОБА_8, яка в судовому засіданні теж не допитувалась.

Суд першої інстанції фактично обґрунтував висновок щодо наявності в діях ОСОБА_2 порушення вимог ПДР України, а відповідно - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на основі показань потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7, які були надані у судовому засіданні.

Проте, пояснення даних осіб є суперечливими навіть між собою, оскільки свідок зазначає, що: «водій ОСОБА_4 прийняла максимально праворуч, прижалася до сміттєвого контейнеру та зупинилася», при цьому ОСОБА_4 пояснює, що вона «прижавшись до краю дороги зупинилася та поставила машину на ручні стояночні гальма, а в полосі руху автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний знак НОМЕР_1 був припаркований інший автомобіль», при цьому судом першої інстанції не надано оцінки тому, що вказані пояснення не узгоджуються із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №431937 від 26.08.2018 року, схемою ДТП, з первинними поясненнями наданими 26.08.2018 року, фотографіям с ДТП та іншими матеріалами справи.

Дослідженні судом першої інстанції докази, в тому числі схема ДТП, фотографії з місця ДТП, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №431937 від 26.08.2018 року, пояснення ОСОБА_2, згідно яких водій ОСОБА_2 рухаючись на автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado 150» у між квартальному проїзді біля будинку 43/2 по вулиці Корольова в м. Одесі, зупинився для пропуску автомобілю «Honda Accord», письмові пояснення свідка ОСОБА_8, в своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_4 і ОСОБА_7, на яких ґрунтується висновок суду першої інстанції, зокрема в протоколі зазначено, що транспортний засіб «Honda Accord», державний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, рухався у зустрічному напрямку, а не зупинився пропускаючи інший транспортний засіб. На схемі ДТП відображено, що транспортний засіб «Honda Accord» знаходився в «кармані», а не прижавшись до краю дороги, чи до сміттєвого контейнеру. Складена схема ДТП ніким з учасників ДТП не оспорювалась.

Висновок суду першої інстанціїз приводу того, що з матеріалів справи та пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що учасники ДТП не скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», також суперечить матеріалам справи, так як відповідно до схеми, із зворотної сторони якої вбачається, що відносно власника автомобілю «Honda Accord» складно постанову ВР280972 та притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин, системний аналіз матеріалів справи та досліджених доказів свідчить про те, що суд першої інстанції передчасно та необґрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, для з'ясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення, усунення недоліків протоколу, суд першої інстанції повинен був повернути матеріали справи про адміністративні правопорушення для дооформлення.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена.

Оскільки вина є основною ознакою суб'єктивної сторони правопорушення, то відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційним судом встановлені обставини невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, постанова суду першої інстанції, з урахуванням вимог п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8 та 62 Конституції України, ст. 284 КПК України, ст. ст. 7, 247, 252, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Г.Журавльов