КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/315/2018 Суддя у першій інстанції: Шевчук А.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнули до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десяти тисяч двісті) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції з метою повного, всебічного та неупередженого розгляду.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що в протоколі не був відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, як того вимагає ст. ст. 251, 279, 266 КУпАП, тобто взагалі не було проведено обов'язкового у таких випадках огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння, у порядку і етапності передбачених законом.

Апелянт зазначає, що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, тому постанова у цій частині є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно є необґрунтованою та формальною.

Також апелянт зазначає, що суд безпідставно не врахував її доводи, що вона 03 год. 45 хв. вночі прибула до медичного закладу саме з метою здачі аналізів на виявлення ознак сп'яніння, оскільки іншої мети в зазначений час в неї не було. Та лікарем ОСОБА_4 КП «Дарницького медичного центру» було чітко зазначено у результатах лабораторного дослідження, що спирти, їх ізомери, а також наркотичні препарати не виявлені.

Крім того апелянт вказує на те, що судом не було допитано свідків в судовому засіданні, які могли підтвердити або спростувати позицію працівників поліції.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду від 06 липня 2018 року, апелянт зазначає, що текст оскаржуваної постанови нею був отриманий 11.07.2018, та у зв'язку з підготовкою до написання апеляційної скарги, подала її лише 19.07.2018.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3, про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року необхідно задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно оскаржуваної постанови, 06.04.2018 року о 02 год. 30 хв. по пр. Героїв Сталінграду, 24-А у м. Києві ОСОБА_3 керувала транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння відмовилася у присутності двох свідків. ОСОБА_3 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїла правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейськогопройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, положеннями статті 130 КУпАПвизначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ж з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції &quпу;Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції&q?ую;, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 розділу І цієї ж Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або відмова водія транспортного засобу від проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП,є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_3 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові впроходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_3, за ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, той факт, що остання керувала автомобілем БМВ номерний знак НОМЕР_1 та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров'я, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с. 3/, розпискою ОСОБА_7 /а.с. 2/, відеозаписом з місця події /а.с. 4/.

З відеозапису з боді-камер поліцейських який також було досліджено під час апеляційного розгляду вбачається, що транспортний засіб БМВ н.з. НОМЕР_1 було зупинено працівниками поліції, та після розмови із водієм даного транспортного засобу, яким виявилась ОСОБА_3 працівниками поліції їй було запропоновано пройти огляд на перевірку стану алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу в присутності двох свідків, про те, вона відмовилась. Після чого працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_3, пройти огляд на перевірку стану алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я в присутності двох свідків, на що вона також відмовилась. Під час відмови від проходження огляду поводила себе спокійно та не нервувала, тиск із сторони поліцейських на останню не чинився.

Враховуючи вище зазначене, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги в частині того, що в протоколі не було відповідним чином, зафіксований факт адміністративного правопорушення, як того вимагає ст. ст. 251, 279, 266 КУпАП, тобто взагалі не було проведено обов'язкового у таких випадках огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння, у порядку і етапності передбачених законом, безпідставними, оскільки процедура оформлення працівниками поліції факту відмови ОСОБА_3 в проходженні огляду встановленому законом порядку, проводилась відповідно до вимог Інструкції, з дотриманням закону. Та як убачається з протоколу щодо ОСОБА_3 в ньому викладенні обставини та суть правопорушення, тому даний протокол відповідає ст. 256 КУпАП.

Посилання апелянта, що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, тому постанова у цій частині є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно є необґрунтованою та формальною, є також безпідставними, оскільки суд при призначенні покарання врахував вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, та наклав стягнення передбачене, санкцією статті ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно посилань апелянта про те, що вона 03 год. 45 хв. добровільно здала аналізи на виявлення ознак сп'яніння в КП «Дарницького медичного центру». У результатах лабораторного дослідження зазначено, що спирти, їх ізомери, а також наркотичні препарати не виявлені, то вони є голослівними.

Суд першої інстанції, належним чином перевірив їх, шляхом надіслання запиту до установи в якій ОСОБА_3, здавала аналізи. В результаті отримав відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_3 дійсно проходила медичний огляд у відділенні профмедоглядів та здавала біохімічний аналіз крові, загальний аналіз крові та загальний аналіз сечі 06.04.2018 року. При цьому, мети виявлення алкогольного,наркотичного та іншого сп'яніння не передбачалося.

Крім того слід зазначити, що КП «Дарницький медичний центр» - Київська міська клінічна лікарня № 1, не віднесена до закладів охорони здоров'я, якому надано право на проведення оглядів, відповідно до статті 266 КУпАП.

Оскільки наказом Департаменту охорони здоров&quiz;я Київської міської державної адміністрації від 30 травня 2016 року №236 &q? з;Про затвердження закладу охорони здоров&q?мі;я, якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп&q?в ;яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції&q? п; Київська міська наркологічна клінічна лікарня &q?иж;Соціотерапія&q?ид; визначена закладом охорони здоров&q?рк;я, якому надається право в м.Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп&q?і ;яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв&q?ув;язку з цим інші заклади охорони здоров&q? з;я не мають права на проведення зазначених оглядів.

Стосовно доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не були допитані свідки, слід зазначити наступне. Відповідно до норм статтей 272, 278-279 КУпАП не передбачено обов'язкової участі свідків при розгляді справ про адміністративні правопорушення, а відтак доводи апеляційної скарги щодо не виклику свідків в судове засідання є не обґрунтованими.

Щодо доводів апелянта про те, що суд при розгляді справи значно відступив від принципів повноти та об'єктивності розгляду, то вони є голослівними та спростовуються матеріалами справи.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Оболонського районного районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_3, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року, - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич