Єдиний унікальний номер: 378/1293/18
Провадження № 3/378/351/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Гуртовенко Р. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 фізичної особи-підприємця, раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, за ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 119323 від 09 вересня 2018 року ОСОБА_1 09 вересня 2018 року, близько 18 год. 00 хв. по вул. Сергія Цимбала в смт. Ставище Київської області, керував автомобілем марки "BMW - 320Р", державний номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в КЗ КОР «Ставищенській ЦРЛ», чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 09 вересня 2018 року, близько 18 год. 00 хв. по вул. Сергія Цимбала в смт. Ставище Київської області, керував автомобілем марки "BMW - 320Р", державний номерний знак НОМЕР_1, в напрямку автодороги Київ - Одеса. В цей час поблизу автобусної станції «Ставище» його зупинили працівники патрульної поліції. Зупинивши автомобіль, він надав їм для перевірки документи. На його запитання про причину зупинки, вони спочатку йому нічого не повідомили. Далі сказали, що знають, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння, бо вживає наркотичні засоби і запропонували в лікарні пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння, на що він погодився. Свідків даних обставин не було. Медичний огляд проводив лікар ОСОБА_2. Останній не надав йому документів, які б підтверджували його повноваження на проведення медичного огляду та відповідності технічних засобів огляду встановленим сертифікатам і стандартам. Лікар не міряв у нього тиск, пульс, а лише взяв одноразово на для первинного лабораторного дослідження зразок біологічного середовища (мочу). Висновок лікаря щодо результатів його медичного огляду йому наданий не був, тому він не мав можливість його оскаржити. Лікар лише повідомив його, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Працівники патрульної поліції відібрали в нього посвідчення водія та видали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. На його думку лікар не може бути свідком по справі, проте в даній справі свідком вказано саме лікаря ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він працює лікарем в Ставищенському Центрі первинної медико-санітарної допомоги та в КЗ КОР «Ставищенська ЦРЛ». Близько двох - місяців тому, точної дати він не пам'ятає, він проводив тест на виявлення наркотичних речовин у ОСОБА_1, так як має на це відповідний документально підтверджений доступ. Під час проведення тесту було взято на аналіз сечу ОСОБА_1 в одну пластмасову ємність (стакан) для первинного дослідження. Тест був проведений з використанням набору реагентів, з належною сертифікацією. Додатково сеча у ОСОБА_1 на збереження не відбиралась. За результатом медичного огляду він склав акт та два оригінали висновку, відповідно до яких ОСОБА_1 під час керування автомобілем перебував у стані наркотичного сп'яніння, про що повідомив останнього. Зазначений висновок чи його копію він ОСОБА_1 не надавав, а лише надав один оригінал висновку працівникам патрульної поліції. При проходженні тестування у ОСОБА_1 було виявлено наркотичне сп'яніння - марихуаною та амфетаміном. Свідком керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння він не був і не бачив, як останнього за кермом автомобіля зупиняли працівники патрульної поліції.

Свідок ОСОБА_3 до суду не прибув, належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду по справі, до суду подав письмову заяву (а. с. 17), в якій зазначив, що перебуває у відрядженні та виклав обставини медичного огляду ОСОБА_1 на предмет вживання наркотичних засобів. В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив щодо оголошення даної заяви свідка. З її змісту вбачається, що ОСОБА_3 09.09.2018 року працівниками поліції було запропоновано бути свідком щодо освідування ОСОБА_1 на факт перебування в стані наркотичного сп'яніння. Після проходження останнім освідування лікар показав на тесті зміну характерного забарвлення та зазначив, що то є наркотичне сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, пояснення свідка ОСОБА_2, оголосивши письмові свідчення свідка ОСОБА_3, дослідивши наявні по справі письмові докази суд вважає, що обставини, викладені в даному протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду по справі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп'яніння визначається Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Згідно п. 8, 9 Розділу ІІ Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 3 Розділ ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

В порушення вимог вищевказаних норм у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 1 до вищевказаної Інструкції).

У відповідності до пунктів 3, 7, 15, 16, 17, 19-22 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове. За результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я. Кожний випадок огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В п. 9 - 13 Розділу III вказаної Інструкції зазначено, що використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров'я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров'я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Проте, медичний огляд ОСОБА_1 проведений лікарем ОСОБА_2 з порушеннями даних вимог зазначеної вище Інструкції, що в своїх поясненнях останній підтвердив, оскільки порушив порядок відібрання зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, їх кількість, що унеможливило їх зберігання, а відтак його висновки про наркотичне сп'яніння ОСОБА_1 є помилковими і їх слід вважати недійсними.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІІ Інструкції лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності). Проте, у вищевказаному висновку прізвище особи щодо якої проводився висновок зазначено „Крапенко".

ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем в стані наркотичного сп'яніння.

В суді з показань свідків ОСОБА_2 - лікаря КЗ „Ставищенська ЦРЛ" встановлено, що він проводив огляд водія на стан сп'яніння, проте, він не був присутній під час керування автомобілем ОСОБА_1 та письмових пояснень ОСОБА_3, з яких також вбачається, що останній не був присутній під час керування ОСОБА_1 автомобілем.

Інших доказів, які б підтверджували дані протоколу про адміністративне правопорушення про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, у справі немає.

Згідно із постановою Ставищенського районного суду від 11.10.2018 року (а. с. 28) справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП повернуто до Ставищенського відділення поліції для належного оформлення, зокрема з підстав відсутності частини статті, за якою ОСОБА_1 притягується до відповідальності.

Відповідно до п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено.

Проте, в порушення вимог п. 7 вказаної Інструкції в протоколі про адміністративне правопорушення допущено внесення додаткових відомостей до протоколу після його складення, а саме в графі частини статті, за якою передбачено адмінвідповідальність, тобто має місце внесення додаткових записів до протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол з внесеними змінами ОСОБА_1 направлено не було.

Також, виконуючи вимоги ст. 278 КУпАП, відповідно до якої при розгляді справи про адміністративне правопорушення серед інших питань суд має вирішити питання про правильність складання протоколу, який є одним з основних джерел доказів та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 , «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, беручи до уваги, що пояснення і доводи ОСОБА_1 в судовому засіданні не були спростовані, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі слід закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 245, 247 п. 1, 252, 251, 279, 280, 283-285, 287 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р. В. Гуртовенко