ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1238/18Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 33/4817/16/18 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - 124, ч.1 ст.122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

з участю особи, відносно якої провадження у справі закрито, - ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1,

Встановив:

Постановою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2018 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.122-4 КУпАП закрито в зв"язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з постановою суду, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та винести нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.122-4 КУпАП, із закриттям провадження відповідно до ст.38 КУпАП.

Вважає дану постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та ухваленою з істотним порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд безпідставно, не встановивши вину особи у вчиненні адміністративних правопорушень, закрив провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, а також пояснення особи, відносно якої закрито провадження у справі - ОСОБА_1, яка просить залишити постанову суду без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких зазначену постанову слід визнати незаконною та такою, що підлягає скасуванню з постановленням нового рішення.

Так, приймаючи рішення про закриття провадження в справі у зв'язку із закінченням строків накладення стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд першої інстанції в порушення норм ст.280 КУпАП не з"ясував обставини справи, які підлягають з"ясуванню, відповідно до вимог вказаної статті КУпАП.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП, а тому спочатку необхідно встановити наявність чи відсутність в особи, відносно якої складено адмінпротокол, складу адмінправопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 09 листопада 2017 року о 17 год. 30 хв., керуючи т.з. «ВАЗ-2107» номерний знак НОМЕР_1 в с. Горинка Кременецького району Тернопільської області, не вибравши безпечного інтервалу, дистанції та швидкості руху, допустила зіткнення з гужовою підводою, яка рухалась по узбіччі дороги в попутному напрямку під керуванням погонича ОСОБА_2, після чого ОСОБА_1, не дочекавшись приїзду працівників поліції, залишила місце ДТП.

В подальшому за даним фактом згідно рапорту помічника чергового Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3, до правоохоронних органів із заявою звернувся потерпілий ОСОБА_2, відомості про що були внесені до ЄРДР за №0000686 від 10 листопада 2017 року. Після проведення досудового розслідування постановою ст. слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП Тернопільської області від 27 червня 2018 року кримінальне провадження закрито у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення.

06 липня 2018 року на підставі вищевказаної постанови слідчого працівниками поліції Пасічником М.В. та Степанюк О.Я. відносно ОСОБА_1 складено два протоколи про адмінправопорушення серії БР №021911 та БР №021912 за ст.124 та ч.1 ст.122-4 КУпАП відповідно.

До вказаних протоколів, серед іншого, долучені також письмові пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2

З пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що 09 листопада 2017 року близько 18 год 20 хв. він рухався гужовою підводою по узбіччі дороги с. Горинка в напрямку м. Кременця. В цей час в задню частину його підводи в'їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого він впав на капот даного автомобіля, а потім на асфальт. Після цього з вказаного автомобіля вийшла ОСОБА_1 та почала кричати, вживати нецензурну лексику. В подальшому, коли він зателефонував до працівників поліції, остання сіла в автомобіль та втекла з місця події.

В свою чергу ОСОБА_1 зазначила, що вона, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2107" д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку м. Кременець по автошляху Тернопіль-Кременець на швидкості 45 км/год., не доїжджаючи до зупинки с. Горинка помітила, що на узбіччі дороги по її стороні рухається гужова підвода з одним конем на відстані близько 50 метрів від неї. Вона, продовжуючи їхати та зменшуючи при цьому швидкість, помітила, що зустрічний транспорт засліпив коня і той в свою чергу почав змінювати траєкторію руху та вискочив на дорогу перед її автомобілем, внаслідок чого вона застосувала екстрене гальмування, однак зупини автомобіль не вдалось через мокре покриття дороги, у зв"язку з чим здійснила наїзд на задню частину гужової підводи. Після того, як вона вийшла з автомобіля і почала говорити з ОСОБА_2, останній погрожував їй фізичною розправою, у зв"язку з чим вона злякалась, сіла в автомобіль і поїхала.

Аналізуючи вищенаведені пояснення сторін в сукупності з протоколами про адмінправопорушення та доданими до них матеріалами, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.122-4 КУпАП, а тому її слід визнати винною у вчиненні даних правопорушень та закрити провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, про що не заперечує і сама ОСОБА_1, вона здійснила наїзд на гужовий транспорт ОСОБА_2 та залишила місце ДТП, однак, причини, з яких сталася вказана ДТП, місце якої вона покинула, є сумнівними та не обґрунтованими, оскільки будь-яких заяв чи повідомлень, окрім її письмових пояснень про те, що ОСОБА_2 їй погрожував, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, поза увагою не залишається і поведінка ОСОБА_1 після настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки остання, вважаючи, що дана ДТП сталась не з її вини, покинула місце ДТП одразу ж після виклику потерпілим ОСОБА_2 працівників поліції.

На думку суду апеляційної інстанції, такі дії ОСОБА_1 були цілеспрямовано здійснені для уникнення в майбутньому адміністративної відповідальності.

Будь- яких доказів, які б спростовували відомості, зазначені у протоколах про адмінправопорушення та поясненнях потерпілого ОСОБА_2 або підтверджували її пояснення, суду представлено не було та у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин вважаю, що судом першої інстанції не дотримано вимог ст. ст. 252, 280 КупАП щодо оцінки доказів, яка ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності та з'ясування, чи винна дана особа у вчинені адміністративних правопорушень, а при апеляційному розгляді встановлено, що досліджені докази, на які посилається апелянт, отримані у встановленому порядку та об'єктивно в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 в скоєнні нею адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.122-4 КУпАП.

При призначенні стягнення, судом враховуються положення вимог ст 38 та ст. 247 КупАП, згідно яких за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена 27 червня 2018 року, а отже строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився.

Таким чином, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладено, а відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КупАП.

Враховуючи викладене вище, прихожу до висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2018 року відносно ОСОБА_1, якою закрито провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст.122-4 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.122-4 КУпАП.

Адміністративне провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.122-4 КУпАП, - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис