№ 642/5926/18
№ 3/642/5926/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у м. Харкові ДПП Харківської області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, громадянина України, не працюючого, РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2018 року близько 13 год. 53 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Санг-Йонг, д.н.з. НОМЕР_1 по а/д Харків - Сімферополь 341 км., порушив правила проїзду перехрестя, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим змусив останнього різко загальмувати, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію.

Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ст.122 ч.4 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив суду, що так дійсно керував автомобілем «Санг-Йонг» по вказаній дорозі, але при проїзді зазначеної ділянки не бачив знаків «Головна дорога» або «Дати дорогу», тому на невеликій скорості проїхав перехрестя, так як бачив, що автомобіль на перехресті зупинився та надав йому дорогу. На питання головуючого, пояснив, що так дійсно бачив розмітку на дорозі 1.13, та розумів, що вона позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі, але у зв'язку з тим, що другий автомобіль зупинився і надав йому дорогу, він не зупинявся.

Суд вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з місця події, не зважаючи на позицію ОСОБА_1, приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин, які підтверджується і сукупністю досліджених доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Згідно з п.16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженими на такі дії працівниками поліції у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки дані протоколу ґрунтуються на матеріалах справи, суд визнає його належним доказом вини ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушень.

Згідно з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, дійсно вбачається факт порушення згідно з складеним протоколом, а тому до пояснень ОСОБА_1 суд відноситься критично.

Крім того, не виконана вимога дорожньої розмітки 1.13, яка позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення передбаченого ст.122 ч.4 КУпАП - порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, а саме п.16.11 ПДР України.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягається вперше, відсутність обставин, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність,

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України « Про судовий збір».

Керуючись статтями 33-35, 122 ч.4, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, винним в вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122 ч.4 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень. (Отримувач коштів: ГУ Харківської області/Харківська область/21081300, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 0001, призначення платежу: штраф за постановою Ленінського районного суду м.Харкова, )

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень. (Одержувач: УК у Холодногірському районі м. Харкова; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; Номер доходного рахунку «Судовий збір»: 0006; Код платежу за бюджетною класифікацією: 22030101)

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

З урахуванням положень ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк встановлений ч.1 ст.307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути подвійний розмір штрафу.

Згідно з положеннями ст. 303 КУпАП термін пред`явлення постанови до виконання протягом 3-х місяців.

Дата набрання законної сили постанови: "___" _________ 201__ року.

Дата видачі постанови: "___" _________ 201__ року.

Суддя: Гримайло А.М.