Справа №488/1098/18 15.05.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/226/18 Головуючий у місцевому суді: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Славута Хмельницької області, громадянин України, працює Миколаївський обласний онкодиспансер - лікарем, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: м. Миколаїв, 3-й Липовий провулок, 33, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 25 березня 2018 року близько 08 год. 05 хв. керував транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в Центральному районі м. Миколаєва по вулиці Адміральській в районі будинку № 32, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову. На місці зупинки водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку за допомогою технічного приладу алкотестер DRAGER АRАМ, на що ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, але пройшов медичний огляд на стан спяніння в медичному закладі - Миколаївському обласному наркологічному диспансері. Згідно висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру № 421 від 25 березня 2018 року ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Стверджує, що суд не звернув уваги на, те що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд та у який спосіб на вимогу поліцейського він мав проходити.

Звертає увагу, що в Миколаївському наркологічному диспансері вимагав на проведенні досліджень зразків біологічного середовища, проте лікарем було відмовлено та проведено огляд за допомогою технічного засобу «DRAGER».

Крім того вказаний технічний засіб відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України.

Також, зазначає, що експрес тест смужки індикаторного типу не є професійним приладом вимірювальної техніки, тому висновки щодо результатів медичного огляду на стан спяніння , складено з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ і МВС України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Вважає, що на підставі вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП, висновок щодо винуватості ґрунтується на доказах, які є не тільки недостатніми для встановлення істини по справі, але і такими, що не отримали належної кваліфікованої оцінки, тому постанова є незаконною.

На переконання апелянта, судове слідство було проведене неповно, з порушеннями, які були допущенні при затриманні та складанні протоколу, не була надана обєктивна оцінка суду.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, та акт медичного огляду, який було витребувано апеляційним судом, встановлено наступне.

Приймаючи рішення, районний суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 094782 та висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру № 421 від 25 березня 2008 року чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

З цими висновками погодитись не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться працівником поліції у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 094782 ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою технічного засобу в присутності свідків.

На пропозицію працівників поліції пройти огляд в медичному закладі не заперечував.

Відповідно до п. п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 цього розділу.

Таким чином предметом лабораторного дослідження в медичному закладі мають бути вказані зразки біологічного середовища.

Проте, як вбачається з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 березня 2018 року за № 421, який надано на вимогу апеляційного суду, вбачається, що під час огляду ОСОБА_3 були проведені функціональні проби, дослідження видихуваємого повітря за допомогою алкотестеру «ALKOTEST 6810» № ARAM-2249, виробництва Німеччини, показник якого склав 0,92 проміле.

Як зазначає ОСОБА_3 під час медичного огляду наполягав на тому, щоб у нього була взята кров для лабораторного дослідження, проте лікар цього не зробив, йому було запропоновано огляд за допомогою технічного медичного пристрою, від проходження огляду за допомогою якого він відмовився.

Вимогами ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні положення містяться і в п. 22 розділу 3 зазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються недійсними.

За вказаних обставин, висновок Миколаївського обласного наркологічного диспансеру № 421 від 25 березня 2018 року, який був підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можна вважати належним та допустимим доказом.

Дослідивши докази, апеляційний суд вважає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували обґрунтованість його складання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, зясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

З огляду на наведене, висновки судді про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України є невірними, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2