Справа № 699/220/18
Номер провадження № 3/699/98/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали про вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НС 410270, виданий 27.01.1998 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, пенсіонер, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області із Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області надійшов матеріал про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 19.02.2018 року серія БД № 385995, ОСОБА_1 19.02.2018 року о 20 год. 30 хв. керував автомобілем НОМЕР_2, по вул. Правобережна у м. Корсунь-Шевченківський, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук), у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, у присутності 2 свідків відмовився від проходження освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру Drager та у медичному закладі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені вказаного адміністративного правопорушення визнав частково. Надав суду пояснення, що дійсно 19.02.2018 року близько 20 год. він перебував у стані незначного алкогольного спяніння, однак заперечив факт керування транспортним засобом у такому стані. Додатково пояснив, що 19.02.2018 року у вечірній час він ремонтував власний автомобіль НОМЕР_2, поблизу гаража, що розташований біля багатоповерхового будинку, що за адресою: вул. Правобережна, 157, м. Корсунь-Шевченківський, у якому він проживає. У цей час поруч проїжджали працівники поліції, які підійшли до нього, та поцікавились чи йому належить даний гараж та автомобіль, оскільки у них були сумніви, що він є їх власником. Оскільки від нього було чутно запах алкоголю працівники поліції запропонували проїхати йому до приміщення поліції для встановлення всіх обставин, на що він погодився. У приміщенні поліції після того, як було встановлено його особу за водійським посвідченням, а також адресу проживання, працівником поліції запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння, мотивуючи це тим, що вказане необхідно для складення відносно нього протоколу порушення правил дорожнього руху, якими заборонено керувати автомобілем у стані алкогольного спяніння. Він заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження такого огляду як за допомогою алкотестеру Drager, так і у медичному закладі, оскільки він визнавав, що перебував у стані алкогольного спяніння. Після цього працівником поліції було запрошено 2 свідків, у присутності яких він повторно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння та заперечив факт керування автомобілем у такому стані. Оскільки працівник поліції склав відносно нього протокол про порушення правил дорожнього руху, та вилучив водійське посвідчення, не зважаючи на його заперечення про те, що він не керував транспортним засобом, він відмовився від підпису у такому протоколі.

Наполягав на виклику у судове засідання свідків, вказаних у протоколі, оскільки вони були присутніми у приміщенні поліції та можуть підтвердити обставини складення працівниками поліції протоколу відносно нього.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що 19.02.2018 року близько 21 год. працівники поліції запросили її до приміщення відділу поліції, щоб бути присутньою під час відмови особи від проходження огляду на стан спяніння. Крім неї також було запрошено хлопця, якого вона не знає. Вже у приміщенні відділу поліції раніше не відомий їй чоловік пенсійного віку, який представився ОСОБА_1, у її присутності відмовився від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан спяніння. Також зазначила, що, на її думку, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки вів себе агресивно та від нього відчувався запах алкоголю. Додатково пояснила, що не бачила чи керував автомобілем ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, оскільки бачила його лише у приміщенні поліції.

Свідок ОСОБА_3 двічі на виклики суду у судові засідання не зявився, причин неявки не повідомив, достовірність його письмових пояснень не підтвердив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, всебічно, повно і обєктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) також передбачено, що огляд особи на стан спяніння проводиться поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не заперечує факт перебування у стані алкогольного спяніння, але заперечив факт керування транспортним засобом у такому стані, а вказана обставина не підтверджена жодним належним доказом, допитана свідок ОСОБА_2 вказала, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння була приміщенні поліції, а не на місці зупинки транспортного засобу, та вона не бачила чи керував ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного спяніння, вважаю, що наявні обєктивні сумніви щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тлумачаться на його користь.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у Рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на положення ч. 1 ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, вважаю, що гарантії ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, також розповсюджуються на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказана позиція обумовлена тим, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976 року, у справі «Гурепка проти України» від 06.09.2005 року, у справі «Менаріні проти Італії» від 27.09.2011 року, вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказане та недоведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння, оскільки відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, яка не керувала транспортним засобом, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія РКА № 116625 повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.