Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/335/18 Головуючий в 1 інст. Мурашова Н.А.
Єдиний унікальний №337/469/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, за апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 27 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 27 квітня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 09.02.2018р. в 03.25год. в м. Запоріжжі по вул. Воронезька, в районі будинку №6, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), в порушення п.2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду скасувати, та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції не допитав у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Апелянт ставив під сумнів можливість бути вказаних осіб понятими, адже припускав, що ці особи були працівниками правоохоронного органу. В такому випадку, склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відсутнім, адже відмова від проходження огляду на стан спяніння не засвідчена присутністю двох свідків. Крім того звертає увагу, що в протоколі неправильно зазначено посаду особи яка його склала, що на думку апелянта було підставою для направлення протоколу для належного оформлення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В апеляційній скарзі просив розглянути справу за його відсутності і за відсутності захисника.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі, оскільки проаналізував усі докази у їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, за яких обставин було скоєно вищевказане правопорушення.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надав відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, дослідивши в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення від 09.02.2018 серії БР № 217178, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, відеозаписи, які містяться на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 03.02.2018 року, допитавши інспектора поліції Євстафєва В.В. і самого ОСОБА_2, суддя дійшла обґрунтованого висновку стосовно порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 2.5, Правил дорожнього руху України та правильно визнала його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта, що суддя в порушення вимог ст.280 КУПАП не зясувала усіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи є необґрунтованими.

Суддею місцевого суду були вжиті відповідні заходи для виклику свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 однак через обставини, які не залежали від суду останні не були допитані.

Разом з тим, вина ОСОБА_2 є очевидною і додаткових процесуальних дій, як то додаткового допиту свідків для встановлення цього факту було не потрібно. В своїх клопотаннях про допит вказаних свідків, сторона захисту робила акцент на тому, що залучені свідки були працівники служби державної охорони (фактично поліцейськими), а відтак не могли виступати в якості понятих, суть же показів свідків під сумнів не ставились. Однак вказане процесуальне порушення саме по собі не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення, адже не спростовує факту того ОСОБА_2 мав ознаки наркотичного спяніння і відмовився від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя (останнє не заперечувалось і самим ОСОБА_2С.). Факт того, що ОСОБА_2 мав ознаки наркотичного спяніння підтверджуються сукупністю доказів у справі, зокрема: рапортом інспектора поліції і його показами в суді, письмовими поясненнями свідків і матеріалами відеозаписів обставин події. На відеозаписі зафіксоване питання поліцейського до ОСОБА_2 чому у нього розширені зіниці очей не реагують на світло, на що було отримано відповідь що останній не знає причину цього. Заперечень же щодо залучених свідків ОСОБА_2 не мав, натомість його поведінка свідчила на демонстративне ігнорування вимог поліцейських, щодо проходження огляду в закладі охорони здоровя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також не клопотав про виклик і допит свідків, і ця обставина переконує суд апеляційної інстанції у тому, що наведені апелянтом у скарзі доводи щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими, а наведені обставини свідчили про формальність підстав для скасування правильного по суті рішення.

Доводи про те, що в протоколі неправильно зазначено посаду особи, яка його склала є помилковими, адже насправді такий структурний підрозділ Національної поліції як УПП в Запорізькій області ДПП також існує.

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки судді суду першої інстанції є законними, вмотивованими і обґрунтованими, а докази на підставі яких вони зроблені, зібрані у порядку та на підставі визначеному законом.

За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 27 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1