Справа № 163/1981/18 Провадження № 33/802/252/18 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю представника митниці - ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Кравець Т.І. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, оператора АЗС «Укрнафата», притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, провадження у справі за ст. 472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу порушення митних правил, стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_3 визнано винним за те, що 21.09.2018 року він, слідуючи з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС автомобілем «Фольксваген», номерний знак LHR31168, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 2 вживані пральні машини загальною вагою 193,6 кг та вартістю 11300 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

На вищевказане рішення суду Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій апелянт стверджує, що у діях ОСОБА_3 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким визнати ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкцій даних статей.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду. Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_3 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_3 порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, не оспорюється і в апеляційній скарзі т.в.о. заступника начальника митниці.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність у діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Відповідно до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей, або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Місцевим судом встановлено, що під час митного контролю ОСОБА_3 заявив про переміщуваний ним товар і пред'явив їх до митного контролю, тобто вчинив усне декларування.

Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» не слідував, її не перетинав, а митна декларація за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 431, для письмового декларування йому не надавалася.

Саме ж по собі переміщення товару понад дозволені неоподатковувані норми, передбачені ч.1 ст.374 МК України, смугою митного контролю «зелений коридор» в силу ст.257 МК України не може утворювати складу даного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 допустив порушення порядку проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України, тому такі його дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

На підставі наведеного, вважаю, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на наведене, постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Кравець Т.І. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов