П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 07 липня 2018 року в 02 год. 45 хв., керуючи автомобілем «VW GOLF», номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Центральній в селищі Баришівка Київської області з ознаками алкогольного сп'яніння та порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт зазначає, що після зупинки його автомобіля, працівниками поліції було запропоновано йому пройти тест на визначення стану сп'яніння. Проте він відмовився проходити огляд на місці та запропонував поїхати до медичної установи, на що йому було відмовлено.

Апелянт вважає, що суд, розглядаючи справу щодо нього, порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, оскільки він не був присутнім при розгляді, не надав пояснення суду та доказів щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд мотивував його тим, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «VW GOLF», номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Центральній в селищі Баришівка Київської області з ознаками алкогольного сп'яніння та порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Сам ОСОБА_2 в апеляційній скарзі та його захисник в суді апеляційної інстанції не заперечували того, що він був зупинений працівниками поліції і що на їх пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння на місці відмовився, оскільки бажав пройти його в медичному закладі.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів провадження, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України, суд першої інстанції фактично послався лише на протокол про адміністративне правопорушення від 07 липня 2018 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, однак, незважаючи на відсутність будь - яких пояснень ОСОБА_2 у протоколі, а також за наявності пояснень свідків, належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважає, що матеріали провадження не містять достатніх та належних доказів про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З метою перевірки доводів апелянта про те, що він бажав пройти огляд в медичному закладі, судом апеляційної інстанції витребовувався відеозапис з камери поліцейського на якому могло бути це зафіксовано та викликався свідок ОСОБА_4 - інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 На адресу суду надійшов лист начальника Баришівського ВП Переяслав - Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області, відповідно до якого перебіг подій, що вказані в протоколі від 07 липня 2018 року не здійснювався, так як станом на 07 липня 2018 року на балансі відділення поліції камери нагрудного спостереження не перебували. Що стосується свідка - інспектора поліції, то апеляційний суд звертає увагу на те, що запит суду був отриманий відділенням поліції, проте свідок до суду не з'явився, у зв'язку з чим суд двічі відкладав розгляд справи.

Отже, під час апеляційного розгляду не спростовані доводи апелянта про те, що він бажав пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дана справа перебуває в провадженні апеляційного суду з 12 жовтня 2018 року. За цей час в судових засіданнях апеляційним судом перевірені доводи, викладені в апеляційній скарзі та досліджені всі докази, які є в матеріалах справи та які отримані під час апеляційного розгляду.

Судом вичерпані можливості отримання нових доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки матеріали провадження не містять достатньо доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що за таких обставин постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун