Справа № 163/2177/18
Провадження № 3/163/1248/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Філімонюк О.І.,

представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФС матеріали справи за протоколом №6134/20500/18 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає АДРЕСА_1, непрацюючого, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_2,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, слідуючи 13.10.2018 року з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_1, не задекларував за встановленою формою дві нові автомобільні шини загальною вартістю 11747,35 гривень, що знаходились в салоні та багажному відділенні автомобіля разом із задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення повністю стверджена його зізнанням в суді та матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією та письмовими поясненнями порушника, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу, польською фактурою, службовою запискою.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_2 встановлено таке.

Він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил і щиро кається у вчиненому, про що свідчать зізнавальні пояснення одразу при складанні протоколу.

Причиною вчинення правопорушення ОСОБА_2 назвав відсутність постійного місця роботи і складне матеріальне становище сім'ї.

Санкція ст.472 МК України передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 06.11.2008 року у справі «Ісмаїлов проти Російської Федерації» зазначено, що при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звернув увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що накладення на ОСОБА_2 і основного, і додаткового стягнення за ст.472 МК України не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого, сімейному та майновому стану порушника і в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таке стягнення буде непропорційним і не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, а також особі правопорушника, оскільки очевидно покладатиме на ОСОБА_4 «індивідуальний надмірний тягар» і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

Обставини і мотиви вчиненого правопорушення; обсяг, асортимент і вартість незадекларованих товарів; сукупність пом'якшуючих відповідальність обставин та відомостей про особу винного очевидно свідчать про малозначність дій ОСОБА_2

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

На підставі положень ст.520 МК України та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» витрати митниці та судовий збір стягненню не підлягають.

Вилучені в даній справі предмети порушення митних правил слід повернути ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, звільнити на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Вилучені за цим протоколом дві нові автомобільні шини, які зберігаються Волинською митницею, повернути ОСОБА_2 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій