АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/194/18 Головуючий І інстанції
Справа № 642/5612/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 164 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - ОСОБА_2,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

захисника - ОСОБА_3,

перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушенняза апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 як захисника ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 05 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Старшим оперуповноваженим Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_5 01.11.2017 року складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу № 33, 01.11.2017 року о 18-30 год. з гаража № 134 КП «Ракета», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Старопрудна, 25 гр. ОСОБА_4 реалізував 1 пляшку вина без документів.

ОСОБА_4 здійснив реалізацію лікеро-горілчаних виробів (далі за змістом ЛГВ) без дозвільних документів, а саме ліцензії чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 05 січня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат ОСОБА_3, як захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив наступне.

В матеріалах справи не міститься і не було надано, будь-яких доказів того що ОСОБА_4 систематично здійснював господарську діяльність без державної реєстрації. Факт одноразового продажу товару, придбаного для власних потреб, за плату не може бути доказом як зайняття господарською діяльністю.

В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено норму закону, яку порушив ОСОБА_4, у чому виразилося порушення закону. Вважає, що в протоколі не викладено повно фактичних обставин правопорушення, не зазначено осіб, яким він здійснював продаж товарів, чи існувала регулярність таких послуг.

Зазначає, що районним судом було допущено порушення порядку розгляду справ про притягнення особи до відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, а саме судом не дотримано вимог ст. 256 КУпАП.

Просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 05 січня 2018 року, закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою встановлених законом вимог здійснення діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Ст. 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» містить перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» ліцензуванню підлягають,виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Протокол про адміністративне правопорушення № 33 від 01.11.2017 року складений саме за торгівлю ОСОБА_4 алкогольними напоями без отримання ліцензії. Тобто здійснення діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності та без одержання ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до протоколу окремо, про що у протоколі робиться запис.

ОСОБА_4 таким правом скористався, протокол підписав, копію отримав, надав пояснення, в яких зазначив, що 01.11.2017 року о 18-30 год. з гаража № 134 КП «Ракета», реалізував пляшку вина «Мультепульчано» вартістю 750 грн. також зазначив, що таким видом діяльності займається у звязку з тяжким матеріальним становищем (а.с. 8).

Не вказав заперечень, зауважень щодо порушень законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 164 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, вилучення особистого майна у вигляді алкогольних напоїв (а.с. 3-4).

Відповідно до протоколу опису майна у ОСОБА_4 вилучено 147 пляшок ЛГВ на загальну суму 85 380 грн. (зі слів) (а.с. 5-7).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, що 147 плішок ЛГВ, було придбано ОСОБА_4 для особистих потреб, як зазначає в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_4 зі сторони старшого оперуповноваженого ОСОБА_5 було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_3 суду не надали.

Відповідно до ст. 276 КУпАП заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, а саме: огляд і вилучення речей ОСОБА_4 не оскаржувався.

Старшим оперуповноваженим Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_5 протокол № 33 від 01.11.2017 року відносно ОСОБА_4 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення».

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необєктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 164 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду. Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені (а.с. 50-52).

Враховуючи, що торгівля алкогольними напоями без отримання ліцензії заборонена законом, такий вид діяльності може завдати значної шкоди економічним та соціальним інтересам держави або окремим споживачам. Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Таким чином, підстав для скасування або зміни постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 05 січня 2018 року при апеляційному перегляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 278, 280, 283, 294, 295, 298, 299 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 як захисника ОСОБА_4 залишитибез задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 05 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2