Справа №480/112/18 08.05.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/231/18 Головуючий у місцевому суді:Терентьєв Г.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання: -Андрієнко Л.Д.

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в Миколаївському обласному противотуберкульозному диспансері ліфтером, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, 17 січня 2018 року о 19 год. 40 хв., ОСОБА_3, в м. Миколаєві по вул. Одесько Шосе буд. 2А керував транспортним засобом автомобілем "Фольцваген Транспортер Т2" державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння (млява мова, запах алкоголю з порожнини рота). Водій пройшов мед. огляд в установленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер » в присутності двох свідків, показник якого 1.53%. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.9а ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, справу розглянуто у його відсутність, без повідомлення про час та місце розгляду справи,

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП відповідно у якому повинно бути зазначено суть правопорушення та пояснення особи, яка притягується до відповідальності.

Зазначає, що свідки є потерпілою стороною у скоєному ним дорожньо-транспортною пригоди, тобто є зацікавленими особами в доказі його вини.

Крім того проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі не пропонувалось. В порушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного сп'яніння» від 9 листопада 2015 року інспектор не проінформував про порядок застосування спеціального технічного засобу, та не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 вказаних вимог закону не дотримався в повному обсязі, не з'ясував всі обставини, не дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов не правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР 087993 17 січня 2017 року о 19 год. 40 хв., гр. ОСОБА_3, в м. Миколаєві по вул. Одесько Шосе буд.2А керував транспортним засобом автомобілем "Фольцваген Транспортер Т2" державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння (млява мова, запах алкоголю з порожнини рота). Водій пройшов мед. огляд в установленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер » в присутності двох свідків, показник якого 1.53%. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.9а ПДР.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поміж іншим зазначається дата і місце його складання, місце та час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а відповідно до положень ст.251 КУпАП протокол є доказом у справі.

Так із змісту наведеного протоколу вбачається, що подія адміністративного правопорушення відбулася 17 січня 2017 року, про що також зазначив в своїй постанові районний суд.

Проте, відповідно до положень ст. 38 КУпАП встановлено тримісячний строк накладення адміністративного стягнення судом.

На вказані обставини уваги районний суд не звернув та в постанові, яку виніс 17 квітня 2018 року визнаючи винним ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, яке за постановою суду відбулося 17 січня 2017 року, не зазначив про сплив законодавчо встановленого строку щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як на докази рай онний суд також послався на покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Однак, із письмових пояснень вказаних свідків, які містяться в матеріалах справи вбачається, що ці покази ними надані 17 січня 2018 року та із їх змісту вбачається, що подія адміністративного правопорушення відбулася 17 січня 2018 року а не 17 січня 2017 року, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та безпідставно встановлено судом (а.с. 5, 6).

На вказані протиріччя районний суд не звернув увагу.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до наведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Враховуючи, що суд не дав належної оцінки наведеним обставинам, не вжив заходи щодо усунення вказаних недоліків протоколу про адміністративне правопорушення шляхом його повернення з цією метою відповідному органу, в порушення засад закріплених в ст. 7 КУпАП не вірно встановив обставини справи та дійшов безпідставного висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке вчинено ним 17 січня 2017 року, що не підтверджено належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконним, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3- задовольнити.

Постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Бондаренко Т.З.