Справа №: 706/1668/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокум. Христинівка Черкаської області

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Олійник М.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , начальника виробничого підрозділу служби колії Христинівської дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі № ЧК 864-369/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення від 28.09.2018 р. вказано, що ОСОБА_1 , який працює начальником виробничого підрозділу служби колії Христинівської дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме, проведеною 28.09.2018 р. перевіркою додержання законодавства про працю у виробничому підрозділі служби колії Христинівської дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» виявлено порушення законодавства, зокрема:

- п. 2.4 глави 2 Інструкції № 58 про порядок ведення трудових книжок (при призначенні на роботу, переведенні, звільненні працівники не ознайомлюються з відповідними наказами, так, працівник підрозділу ОСОБА_2 не був ознайомлений з наказом № 237/ос від 08.08.2017 р. про припинення з ним трудового договору);

- ч.ч. 3, 4 ст. 119 КЗпП України (за працівниками, призваними на строкову військову службу або прийнятими на військову службу за контрактом до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток, так, ОСОБА_2 звільнено 08.08.2017 р. в період дії контракту від 15.05.2017 р., укладеного ним з командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 терміном на шість місяців).

ОСОБА_1 у суді свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, не визнав повністю та пояснив, що не вчиняв адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , інспектора праці Кузьменка І.В., яким був складений протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

ОСОБА_1 інкримінується, зокрема, порушення п. 2.4 глави 2 Інструкції № 58 про порядок ведення трудових книжок (при призначенні на роботу, переведенні, звільненні працівники не ознайомлюються з відповідними наказами, так, працівник підрозділу ОСОБА_2 не був ознайомлений з наказом № 237/ос від 08.08.2017 р. про припинення з ним трудового договору).

У п. 2.4 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту населення України № 58 від 29.07.1993 р., зареєстровано в Мінюсті України 17.08.1993 р. за № 110, на який посилається інспектор праці Кузьменко І.В. у протоколі про адміністративне правопорушення, міститься порядок і строки внесення записів в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення.

У той же час в п. 2.5 вказаної Інструкції вказано, що з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року N 277 (v0277202-95), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

Також п. 2.5. Інструкції передбачає можливість проводити ознайомлення з записами, що внесені до трудової книжки, в заочному порядку шляхом направлення власникам книжок відповідних повідомлень з наступною відміткою про це в особистій картці.

Таке повідомлення виробничим підрозділом служби колії Христинівської дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» за підписом заступника начальника дистанції (з кадрів і соціальних питань) ОСОБА_3 було направлене на адресу ОСОБА_2 та вручене останньому 26.10.2018 р., що стверджується відповідними супровідним листом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких долучені до справи.

Тобто, ОСОБА_1 не вчиняв порушення п. 2.4 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту населення України № 58 від 29.07.1993 р., зареєстровано в Мінюсті України 17.08.1993 р. за № 110.

ОСОБА_1 також інкримінується порушення ч.ч. 3, 4 ст. 119 КЗпП України (за працівниками, призваними на строкову військову службу або прийнятими на військову службу за контрактом до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток, так, ОСОБА_2 звільнено 08.08.2017 р. в період дії контракту від 15.05.2017 р., укладеного ним з командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 терміном на шість місяців).

Слід мати на увазі, що частину четверту статті 119 КЗпП України, на яку посилається інспектор праці Кузьменко І.В. у протоколі про адміністративне правопорушення, виключено на підставі Закону України № 1769-VIII від 06.12.2016 р. і на час події, про яку зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, вона не діяла. Тобто, ОСОБА_1 ніяким чином не міг порушити вимоги частини четвертої статті 119 КЗпП України

Частиною 3 ст. 119 КЗпП України встановлено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Тобто, надання пільг, передбачених ч. 3 ст. 119 КЗпП України, можливе лише під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З огляду на вказане, особливий період розпочався з моменту оголошення мобілізації та завершився демобілізацією шостої хвилі мобілізованих. Указ про демобілізацію шостої черги мобілізованих було ухвалено 26.09.2016 р., згідно з яким у жовтні 2016 р. закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період. На теперішній час особливий період в Україні не діє.
Враховуючи вказані обставини, вважаю, що ОСОБА_1 не вчиняв порушення вимог ч. 3 ст. 119 КЗпП України.

Тому підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП відсутні, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 3 ст. 119 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 247 п.1, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 41 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області.

Суддя М.Ф. Олійник