Провадження № 33/779/206/2018
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 березня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, українець, приватний підприємець, громадянин України, -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_2, 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, 24 грудня 2017 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9А ПДР України, а саме в м. Івано-Франківську по. вул. Тисменицька, 289, керував автомобілем "Mitsubishi L200", д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння із згоди водія проводився у встановленому порядку за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810, тест №2489, в присутності двох свідків, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду необґрунтованою. Вказує на те, що справу розглянуто у його відсутність, що призвело до неможливості надати йому пояснення., а тим самим суд не дослідив і не дав належної оцінки всіх обставин справи. В матеріалах справи є його клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням у відрядженні та надав відповідні підтверджуючі документи, які суд не взяв до уваги.

Крім того зазначає, що у вказаний день та час про порушення ним ПДР України він не керував транспортним засобом, а просто стояв біля нього, тобто не здійснював функції водія, що підтверджується відеозаписом, який суд також не досліджував.

Також працівниками поліції його не було проінформовано про порядок застосування технічного приладу, а тому він не знав, що поліцейський повинен застосувати новий мундштук, а не користуватися вже використаним, що є недопустимим.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Обставини, викладені ОСОБА_2 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №219409, який складено в присутності двох свідків; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були присутніми під час перевірки водія за допомогою приладу «Драгер для визначення стану алкогольного спяніння» та підтвердили результат тесту 1,26 % проміле.

Крім того, зазначені пояснення свідків підтвердилися під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції. З оглянутого відеозапису з нагрудних камер працівника поліції та патрульної машини, встановлено факт перевірки апелянта на вживання алкогольних напоїв за допомогою технічного приладу Драгер в присутності двох свідків. Крім того, апелянт в розмові з поліцейськими намагався «залагодити» ситуацію з метою уникнути відповідальності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не вживав спиртні напої під час керування транспортним засобом не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються оглянутими відеозаписами і матеріалами провадження. В суді ОСОБА_2 не заперечив стан сп'яніння в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення. Однак , не є логічними пояснення ОСОБА_2 про те, що він у грудні місяці у вечірню пору на проїжджій частині не керував транспортним засобом, а знаходився біля автомобіля бо мив його.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_2 подавав неодноразові заяви з проханням про відкладення розгляду адміністративної справи щодо нього та пред'являв суду підтверджуючі на те документи. Однак, судом було прийнято всі можливі заходи щодо повідомлення апелянта про час та місце розгляду справи у суді, незважаючи на те, що розгляд справи було чотири рази відкладено за клопотанням ОСОБА_2

А тому, доводи апелянта сприймаються судом як спроба уникнути відповідальність, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення, суду не надано.

Інші доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтовано наклав стягнення.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк