Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 12 листопада 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 7.09.2018 року о 13 год 54 хв у м. Луцьку керував автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Перемоги в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а правил дорожнього руху. Огляд проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер». Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки належним чином не повідомлявся про час та місце розгляду справи. Вважає, що цим суд порушив його право на захист. Вказує на те, що працівниками поліції огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився з порушенням вимог ч.2 ст.266 КУпАП без використання спеціальних технічних засобів, на його неодноразові прохання надати йому спеціальний прилад «Драгер» останні не реагували, а тому, на його думку, такий огляд є недійсним.

ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 069110 (а.с.1), чеком з приладу «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, відеозаписом з бодікамер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_2 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, який ним пройдений за допомогою спеціального приладу «Драгер», результат якого показав 2% проміле алкоголю в крові. Жодних заперечень, щодо процедури проходження огляду чи незгоду з його результатом ОСОБА_2 не висловлював.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 був повідомлений в протоколі про адміністративне правопорушення та працівником поліції під час його складання та ознайомлення, що розгляд справи щодо нього відбудеться у Луцькому міськрайонному суді Волинської області, про що свідчать власноручний підпис ОСОБА_2 та відеозапис з бодікамер поліцейського.

Після надходження справи до суду, ОСОБА_2 завчасно надісилались рекомендованим відправленням судові повістку про час та місце розгляду справи (на 15 год. 15 хв. 09.10.2018 та на 10 год. 30 хв. 12.11.2018) на адресу проживання ОСОБА_2, яку той зазначив у протоколах про адміністративне правопорушення та підтвердив своїми підписами її правильність.

Однак, дану поштову кореспонденцію суду ОСОБА_2 не отримував, тому вона повернулась до суду у зв'язку із неврученням особі «за закінченням терміну зберігання».

У призначені судові засідання ОСОБА_2 не з'являвся та про причини своєї неявки суд не повідомляв.

З огляду на вищенаведені обставини, суддя першої інстанції, вживши всі передбачені законом заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи та участі його в судовому засіданні, не порушуючи вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, дійшов правильного висновку про необхідність розгляду справи без участі ОСОБА_2, який клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, і не з'являвся в судові засідання без поважних причин.

Таким чином, твердження ОСОБА_2 про те, що він не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи судом до уваги не приймаються.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, ступінь його вини та інші обставини, обравши йому безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В.Гапончук