Справа № 456/2186/18 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 33/811/60/18 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Пицка Ігора Івановича, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 7 травня 2018 року, о 20 годині 40 хвилин, в с. Добряни на вул. Садова, 13 Стрийського району Львівської області він керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп?яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, в результаті чого порушив п. 2.5 ПДР України.

На постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати дану постанову судді місцевого суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, матеріалам справи та обставинам справи. Зазначає, що з відеозапису вбачається, що він транспортним засобом не керував та перебував на місці пасажира, а водієм даного автомобіля був його знайомий ОСОБА_4, тому зазначення у протоколі та постанові про факт керування ним транспортним засобом не відповідає дійсності. Крім того, вказує, що показання свідків не можуть бути належним доказом, оскільки такі не були очевидцями події.

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає, що такий ним пропущений з поважних причин, так як він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 26 липня 2018 року, оскільки у цей час перебував за кордоном, а підпис, проставлений у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, належить не йому, а його дружині, яка не змогла вчасно повідомити його про надходження такого повідомлення, у зв'язку з тим, що після того була госпіталізована у пологовий будинок.

Зазначає, що розгляд справи відбувся у його відсутності, що позбавило його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, заявляти клопотання про виклик свідків в судове засідання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Пицка І.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього. Доводи апеляційної скарги про поважність причин неявки ОСОБА_2 на розгляд справи в місцевий суд заслуговують на увагу

В матеріалах справи міститься розписка (а.с. 16) про те, що 3 серпня 2018 року ОСОБА_2 отримав копію постанови та відповідно 11 серпня 2018 року звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді місцевого суду (а.с. 17-31).

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, з врахуванням недотримання суддею місцевого суду вимог ст. 268 КУпАП, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах даної справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 082258 від 7.05.2018 року (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 7.05.2018 року (а.с. 4, 5), які містяться в матеріалах даної адміністративної справи, згідно яких вони ствердили, що були свідками того, як водій ОСОБА_2, який керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1, на вимогу працівників поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, від підпису у протоколі відмовився.

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи, а тому те, що в судовому засіданні ОСОБА_2 не було надано пояснення, а також не було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не вплинуло на правильність висновків судді.

Що стосується розгляду справи у відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що, на думку апелянта, позбавило його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, то слід зазначити, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захиснику було надано таке право, разом з тим, його адвокатом Пицко І.І., який був присутній при розгляді справи в суді апеляційної інстанції та надавав правову допомогу ОСОБА_2, не було надано нових доказів, які б спростовували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що його знайомий ОСОБА_4 у вказаний день керував транспортним засобом, а він перебував на місці пасажира, тому вважає, що не допустив порушення Правил дорожнього руху, то такі не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції та вважаю такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.