Провадження № 33/824/871/18 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_2, його захисника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2018 року, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого ТОВ «Комплексні будівельні технології», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, РНОПП невідомий,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 07.09.2018 приблизно о 00 годин 50 хвилинОСОБА_2 керував автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Г.Наумова, 3-А в м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння. На пропозицію працівників поліції щодо огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків погодився, та результат вмісту алкоголю в крові склав 1,05 проміле.ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП - керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2018 року ОСОБА_2 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2018 року щодо нього скасувати і закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Апелянт зазначає, 07.09.2018 року його зупинила поліція у зв'язку з непрацюючою фарою, склала постанову та наклала штраф в розмірі 340 грн. В подальшому йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, причин проходження такого огляду не озвучували, вимогу апелянта надати документи на пристрій «Драгер» працівники поліції проігнорували. ОСОБА_2 вказує, що в подальшому було зупинено двох свідків і був проведений його огляд на стан сп'яніння за допомогою пристрою «Драгер», який він продував декілька разів, після чого показники становили 1,05 проміле. Оскільки він не погодився з такими показниками, й свідки це чули, він вимагав доставити його до лікарні. Спочатку поліцейські обіцяли виконати вказані дії, однак в подальшому склали на нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, від керування транспортним засобом його не відсторонювали. ОСОБА_2 протягом двох годин самостійно звернувся до лікарні,однак через відсутність направлення від працівників поліції, в огляді на стан сп'яніння йому було відмовлено.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, переглянувши диск із відеофіксацією, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції вказаних вимог дотримано не було.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно протоколу серії БД №442791 від 07.09.2018 року, 07.09.2018 року о 00 годині 50 хвилин в місті Києві, вул. Генерала Наумова, 3-А, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, здійснювався із застосуванням приладу «Драгер» в присутності свідків /а.п. 1/.

У вказаному вище протоколі ОСОБА_2 в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» вказано, що він не згоден з результатами огляду на стан сп'яніння /а. с. 1/.

Тобто, в матеріалах зафіксовано незгоду особи з результатами тесту.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічне положення викладено в п. 7 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно було направити до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Для з'ясування чи поліцейськими виконано всі, передбачені законом дії, було оглянуто диск фіксації зупинки ОСОБА_2, на якому зафіксовано лише момент того, як ОСОБА_2 погоджується пройти огляд на стан сп'яніння та результати тесту. На цьому відеозапис закінчується, тобто, він не фіксує всієї процедури огляду на стан сп'яніння апелянта.

Не дивлячись на позитивний результат тесту, від керування транспортним засобом ОСОБА_2 працівники поліції відповідно до вимог ст.266 КУпАП не відсторонили, після його огляду він продовжив ним керувати.

До протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 додані пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а. с. 4/.

З метою встановлення всіх обставин справи, Київський апеляційний суд вживав заходи для їх виклику в судове засідання, однак в телефонному режимі свідок ОСОБА_4 категорично відмовився з'являтися до суду для дачі пояснень, а телефон свідка ОСОБА_5 вимкнений.

Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного сп'яніння, після отримання результатів тесту наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров'я, однак працівники поліції йому відмовили. Суддя не перевірив доводів ОСОБА_2, не викликав свідків для дачі пояснень, зазначивши лише в ухвалі, що вина порушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням свідків та відеозаписом.

Таким чином, враховуючи викладене, встановити, чи було при проведені огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння дотримано всіх вимог законодавства і чи перебував він в стані алкогольного сп'яніння, неможливо, оскільки наявні матеріали справи про адміністративне провадження викликають розумні сумніви.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд; за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що наданими у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон