Провадження № 3/263/3439/2018
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2018 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Шатілова Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального ВП Маріупольського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючу, зареєстровану та мешкаючу за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр.. Металургів, 168-12, мешкаючу за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Зелінського, 21-66, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно надійшовшого до суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 225934, 02.10.2018 о 14 год. 22 хв. ОСОБА_1 не виконала своїх батьківських обовязків щодо догляду за донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, внаслідок чого, остання здійснила адміністративне правопорушення, передбачене ст.51 ч.1 КУпАП, чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У відповідності до ч.3 ст.184 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.
Згідно ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.
Так, до вказаного протоколу не додано жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винною у вчиненні адміністративне правопорушення, передбачене ст.51 ч.1 КУпАП.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
В рекомендації № R (91)1 ОСОБА_3 Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Згідно ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ст. 124, ч.1 ст. 247 КпАП України,
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КпАП України закрити, у звязку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду.

Суддя: О.А. Шевченко