Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9341/18 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О. Б.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживає АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 15 вересня 2018 року о 15 год. 00 хв. в м. Житомирі на перехресті Князів Острозьких та Київської, керуючи т.з. Mitsubishi Lancer д.н. НОМЕР_1, виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора та скоїв зіткнення з т.з. ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_2, що рухався по вул. Київській.

Суд дійшов висновку, що оскільки під час розгляду справи в суді належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення суду не надано, суд закриває провадження по справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На постанову суду захисником потерпілого ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_4, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та прийняття нової, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки поясненням ОСОБА_1 про те, що він не встиг загальмувати, оскільки не міг бачити небезпеки, через автомобіль, який стояв в лівому ряду.

Аналогічні пояснення надав і свідок ОСОБА_6, пасажир автомобіля яким керував ОСОБА_1

Таким чином водій ОСОБА_1 на момент початку руху не дотримався вимог п.10.1 ПДР, оскільки за наявності перешкоди, що обмежувала видимість на перехресті, він не надав переваги автомобілю, що завершував рух через перехрестя, та в порушення п.16.5 ПДР, розпочав рух, що призвело до ДТП.

Зазначає також, що ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_7 вказували , що виїхали на регульоване перехрестя вулиць Київської - Князів Острозьких на зелений миготливий сигнал світлофора, який відповідно до вимог п.п в.) пункту 7.3 ПДР дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Враховуючи, що водій ОСОБА_1 перед початком руху не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу, що завершував рух через перехрестя, не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечного керування ним, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а тому в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника потерпілого адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити докази та надати їм відповідну оцінку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, як це регламентовано ст. 252 КУпАП здійснюється за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно досліджених в судовому засіданні і проаналізованих матеріалів справи вбачається, що в ході її розгляду, суд першої інстанції дослідивши наявні в справі докази дав їм належну юридичну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у справі доказів, які підтверджують, що ДТП сталось внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 8.7 ПДР України, а саме це порушення згідно до протоколу № 214837 ставились йому в вину.

Як вбачається з висновків суду ним були проаналізовані пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_8, які спростовували проїзд на заборонений сигнал світлофора та стверджували, що ОСОБА_1 їхав на дозволений зелений сигнал світлофора, а також потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_7, які вказували, що також їхали на дозволений зелений сигнал світлофора, в сукупності з іншими доказами, а зокрема протоколом огляду місця події, яким лише зафіксовано обстановку після ДТП, протокол про адміністративне правопорушення № 214837 з висновками особи, яка його склала та прийняв рішення, що ці докази не дають можливості встановити винність ОСОБА_1 в вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Оскільки особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення доказів, що підтверджують проїзд ОСОБА_1 на заборонений сигнал світлофора не надала, а лише обмежилась складанням протоколів на двох учасників ДТП, а апелянтом доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції не надано суд апеляційної інстанції на підставі суб'єктивних та суперечливих пояснень свідків, які є близькими та знайомими учасників ДТП категоричного висновку хто з учасників порушив правила проїзду регульованого перехрестя, що спричинило пошкодження транспортних засобів зробити не може.

За таких обставин суд першої інстанції, на думку апеляційного суду дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.5 ПДР України то зазначені порушення згідно до протоколу № 214837 в вину останньому, як такі, що знаходяться у причинному зв'язку з наслідками не ставились, а тому перевірені бути не можуть, оскільки виходять за межі судового розгляду.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

За таких обставин, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук