ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ по адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Ковалюмнус Е.Л., за участю секретаря Ільяшенко С.О., у режимі відеконференції, з особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, захисника Бідашко І.Л. на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 12 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 352,40 грн.-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 12 березня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови Краматорського міського суду Донецької області від 12 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 13.12.2017 р. о 10 годині 30 хвилин, керував автомобілем ВАЗ 21083, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись у місті Краматорську по вул. Танкістів, біля будинку № 176, у стані наркотичного сп'яніння, згідно акту лікаря нарколога № 855 від 13.12.2017р., чим порушив вимоги п. 2.9а правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Бідашко І.Л., просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження відносно ОСОБА_2. Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, а винесена на його підставі постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню. Крім того, зазначає, що при розгляді справи були порушені права ОСОБА_2 передбачені ст. 268 КУпАП, а саме справу розглянуто без його участі. Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано послався як на доказ на висновок за результатми медичного огляду ОСОБА_2 від 15.12.2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом першої інстанції порушено його право на захист, справу розглянуто без його участі.

На засідання апеляційної інстанції захисник Бідашко І.Л. не з'явився у судове засідання, але був повідомлений належним чином про день та час слухання справи. Крім того від нього надійшла заява, щоб справу слухати за його відсутності.

ОСОБА_2 у судове засідання з'явився в режимі відеоконференції та підтримав доводи своєї апеляційної скарги, а також свого захисника. Вважає себе не винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а також додав, що він не знаходився у стані наркотичного сп'яніння, оскільки в день складання адміністративного протоколу, він заїжджав до СБУ. Крім того, судом порушено його право на захист, так як справу було розглянуто у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а постанову судді слід залишити без змін, за таких підстав.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суддя міського суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи та поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які були залучені у якості свідків під час складання протоколу відносно ОСОБА_2 та підтвердили, що ОСОБА_2 керував 13.12.2017 року о 10:30 годині транспортним засобом з ознаками наркотичного спянінння.

Під час огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп'яніння в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» встановлено, що він перебуває в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання марихуани.

Апеляційна інстанція не бере до уваги доводи апеляції захисника Бідашко І.Л., щодо порушення працівниками поліції порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння з огляду на таке.

Згідно п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Ця Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, оскільки вона передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння також у закладі охорони здоров'я.

За таких підстав, доводи захисника Бідашка І.Л. про те, що було порушено процедуру медичного огляду не ґрунтуються на вищевказаних нормах закону, та є, на думку апеляційного суду, спробою правопорушника уникнути адміністративної відповідальності.

Порушення ОСОБА_2 п. 2.9 ПДР України потягло за собою вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2, які вказані в апеляційній скарзі, являються необґрунтованими та безпідставними, щодо порушення прав ОСОБА_2 на захист, передбачених ст. 268 КУпАП.

Вважаю, що суддею першої інстанції при розгляді справи було дотримано вимог ст. 268 КУпАП, щодо права особи безпосередньо приймати участь при розгляді справи, ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується неодноразовими постановами про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за заявами ОСОБА_2, а також його захисник Бідашко І.Л. приймав участь у судових засідань.

Як вбачається з протоколу судового засідання, та відеозапису від 26.02.2018 року, ОСОБА_2 був в судовому засіданні. Йому були роз'яснені його права, він надав пояснення по суті справи. За його клопотанням йому було призначено безоплатного захисника Бідашка І.Л.

В судовому засіданні 07.03.2018 року, в якому був присутній ОСОБА_2, захисник Бідашко І.Л. заявив клопотання про надання можливості ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні 12.03.2018 року ОСОБА_2 не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду адміністративної справи. Його інтереси представляв захисник Бідашко І.Л., як вбачається з матеріалів справи а.с. 47, а саме з телефонограми суду ОСОБА_2 прийняв вказану телефонограму 07.03.2018 року за № НОМЕР_2.

Таким чином, право на захист ОСОБА_2 під час розгляду справи не було порушено, оскільки йому юридичну допомогу надавав захисник Бідашко І.Л.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він заявляв клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобою, є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

В апеляційному суді ОСОБА_2 не зміг надати пояснення, чому він не з'являвся до судового засідання в суд першої інстанції - чи він був на амбулаторному лікуванні в Торецькій міській лікарні (оригінал лікарняного не наданий), чи був на непідконтрольній території, куди їздив, з його слів за документами.

Таким чином, якщо знаходячись на лікарняному, він їздив на непідконтрольну територію, його стан здоров'я не заважав йому з'явитись до суду на розгляд справи.

У зв'язку з наведеним апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 таким чином неодноразово не зявляючись до суду, надаючи різні клопотання про відкладення розгляду, тобто зловживав своїми процесуальними правами, хотів уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку. Пояснення свідків являються достовірними та сумнівів у їх законності у апеляційного суду не виникає.

Не має підстав ставити під сумнів висновок лікаря-нарколога, який наявний в матеріалах справи, що ОСОБА_2 знаходився у стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначене в межах мінімального розміру штрафу, передбачено законом.

З огляду на викладене, постанова судді законна та обґрунтована. Висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та детально викладеними в постанові доказами, що узгоджуються між собою та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, у зв'язку з чим немає підстав для її скасування.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги захисника Бідашка І.Л., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 12 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус