АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

захисника − Лазаренко Е.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу захисника ЛазаренкоЕльвіри Олександрівни в інтересах особи, яка притягується до відповідальності ‒ ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27.12.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник особи, яка притягується до відповідальності − адвокат Лазаренко Е.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27.12.2017 та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вказаних апеляційних вимог захисник посилається на те, що судом залишено поза увагою те, що перед проходженням алкотесту ОСОБА_3 просила інспектора поліції надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager», що залишилось працівниками поліції невиконаним. Натомість, згідно роздруківки мобільного принтера газоаналізатора «Drager», на якому проводився алкотест ОСОБА_3, та документів, наданих УПП в м.Києві, останнє калібрування приладу «Alcotest 6810» №ARCD-0476 здійснювалось 25.11.2016, тобто зі спливом в понад 4 чотири місяці терміну, визначено інструкцією з його використання. Також в поданій апеляційній скарзі адвокат вказує на розгляд судом справи за відсутності ОСОБА_3, чим порушив вимоги ст.268 КУПпАП.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3, 28.09.2017 о 22:40 год. в м. Києві по проспекту Бажана в м. Києві керувала автомобілем «Хюндай»д.н.з.НОМЕР_2 з порушеннями п. 2.9 А ПДР, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника особи, яка притягується до відповідальності, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, дослідивши матеріали справи та витребуваний з управління поліції відеозапис і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_3 до суду не зʼявилась, про судовий розгляд апеляційної скарги захисника в її інтересах повідомлена належним чином. Враховуючи пояснення адвоката Лазаренко Е.О., що ОСОБА_3 відомо про судове засідання з розгляду апеляційних вимог захисника, однак через зайнятість на роботі остання не взмозі прийняти участь в судовому засіданні, суд вважає за можливе у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП розглядати апеляційні вимоги Лазаренко Е.О. за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, яка на участі в судовому розгляді не наполягала і інтереси якої представлені захисником.

Що стосується безпосередніх доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення їм не відповідає, що підтверджується слідуючим.

Так, оскаржуваною постановою встановлено, що ОСОБА_3, керувала транспортним засобом «Хюндай» д.н.з.НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Приймаючи таке рішення суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку мобільного принтера газоаналізатора «Alcotest6810» №ARCD-0476, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З висновком місцевого суду про порушення ОСОБА_3 п.2.9. а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, також погоджується і апеляційний суд, при цьому бере до уваги слідуюче.

П.2.9. а) ПДР України встановлює заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_3 у порушенні заборони на керування транспортними засобами в стані алкогольного спʼяніння підтверджується існуючими по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №109092 від 28.09.2017 (а.с. 1), в якому правопорушник власноруч дала пояснення, що погоджується із зафіксованим її станом, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 4), направленням водія на огляд до закладу охорони здоровʼя (а.с. 5), а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які в своїй сукупності є достатніми для підтвердження факту перебування 28.09.2017 о 22:40 год. ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння під час виконання функцій водія автомобіля «Хюндай» д.н.з.НОМЕР_2.

Натомість, доводи апеляційної скарги захисника в частині, що стосується невідповідності критерію допустимості наявної в матеріалах справи роздруківки мобільного принтера газоаналізатора «Alcotest6810» №ARCD-0476, суд вважає слушними.

Так, згідно п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 N 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі − спеціальні технічні засоби).

Судом встановлено, що огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 працівниками поліції проводився з використанням спеціального технічного засобу «Drager» прилад Alcotest6810 ARCD 0476. Даний прилад проходив реєстрацію, що підтверджується свідоцтвом про його реєстрацію від 10.02.2010 №7261/2007. На підставі цього свідоцтва газоаналізатор «Drager» Alcotest6810 було дозволено ввозити на митну територію України та вводити в експлуатацію (початок використання). Процедура реєстрації (в тому числі і перереєстрації) не стосується користувачів, які вже використовують цей прилад, при тому, що згідно Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого Постановою КМУ від 02.10.2013 №753, реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення наразі не ведеться.

Між тим, згідно наявної в матеріалах справи копії Інструкції з використання «Drager» Alcotest 6810, інтервал технічного обслуговування приладу становить 06 місяців. Про необхідність кожні 06 місяців проводити калібрування газоаналізатора «Drager» Alcotest 6810 йдеться також і у відповіді Українського медичного центру сертифікації на запит Департаменту ПП НП України від 18.01.2018 №45.

Однак, згідно роздруківки «Drager» Alcotest 6810 ARCD 0476, яка міститься в матеріалах справи, останнє калібрування даного приладу проводилось 25.11.2016, що вказує на недопустимість даного доказу, оскільки з часу останнього калібрування приладу, за допомогою якою працівниками поліції проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння водія, пройшло понад 06 місяців.

Зважаючи на наведене, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп'яніння складається за результатами проведеного огляду з використанням спеціальних технічних засобів, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, і є похідним доказом від роздруківки газоаналізатора, за допомогою якого проводився огляд, то Акт огляду ОСОБА_3, на який посилається суд першої інстанції як на доказ вини водія, теж є недопустимим доказом.

При цьому визначальним, на думку суду, є те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.09.2017, в поясненнях ОСОБА_3 погодилась з інкримінованим їй працівниками поліції правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, чим підтвердила своє перебування в стані алкогольного спʼяніння.

Більше того, відповідно до наявного в матеріалах справи направлення водія на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого спʼяніння від 28.09.2017, працівники поліції виявили пропозицію доставити ОСОБА_3 до закладу охорони здоровʼя для підтвердження її стану. А тому, з огляду на відсутність відомостей, що ОСОБА_3 проходила огляд в медичному закладі для спростування показників у відповідності до правил ч.3 ст.266 КУпАП застосованого до неї працівниками поліції газоаналізатора «Drager», то доводи захисника про незгоду ОСОБА_3 з висновком поліцейських щодо її перебування під дією алкоголю, є неспроможними.

Окрім викладеного суд також звертає увагу, що посилання ОСОБА_3 під час її зупинки органом поліції, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, на вживання нею ліків з вмістом спирту ‒ є теж забороненим для водіїв у відповідності до п.2.9 а) ПДР України, що в свою чергу також охоплюється складом адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що доводи апеляційної скарги захисника в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Дарницького районного суду міста Києва від 27.12.2017та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Лазаренко ЕльвіриОлександрівни в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27.12.2017, якою ОСОБА_3 визнано винною за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/600/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Коляденко П.Л.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.