Справа № 759/8589/18 Головуючий у І інстанції Бандура І.С.
Провадження № 33/824/430/2018 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12 » листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю особи притягнутої до адмінвідповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., гр.України, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 25.05.2018р. приблизно о 20год.20хв., керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», д.н.з. «НОМЕР_1», рухаючись в м. Києві на 17 км Житомирського шосе в сторону Житомира, під час розвороту не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпечності руху, не надав переваги в русі транспортному засобу - автобусу марки «Баз» д.н.з. «НОМЕР_2», який рухався в попутному напрямку, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційних скаргах ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, скасування постанови та прийняття нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги апелянти обґрунтували тим, що суд І інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, поклав в основу постанови висновки, які ґрунтуються на припущеннях та не відповідають дійсності, зазначили, що обставини ДТП, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам події, суперечать матеріалам самого ДТП, судом, на думку апелянтів, залишилось неврахованим те, що зіткнення відбулося на смузі під час розвороту, який здійснювався відповідно до ПДР; в діях ОСОБА_2 відсутні, як об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП так і причинно-наслідковий зв'язок між його діями та зіткненням, а ДТП сталась з вини водія ОСОБА_5, який грубо порушуючи п.п.1.19,1.2ПДР України, виїхав з правого боку смуги безпеки розвороту транспорту, яка не призначена для руху транспортних засобів, тобто виїхав з місця де Гавриишкевич не зобов'язаний та не міг очікувати рух транспортних засобів, при цьому, перетнув широку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.19 ПДР України, протиправно здійснивши виїзд на смугу розвороту транспортного засобу; на підтвердження поважності пропуску строку на оскарження, зазначено, що ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений не був, про результати справи не знав, копію постанови від 18.06.2018р. не отримував, про постанову дізнався від захисника, який виявив її у ЄДРСР, крім того, захисник помилково направив апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області, а тому строк пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційні скарги, їх доводи на підтвердження поважності пропуску строку на оскарження постанови, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд виходить з наступного.

Доводи клопотання про необхідність поновлення строку на оскарження постанови, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Так, з постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 участі в судовому засіданні не брав, належним чином про розгляд справи повідомлений не був, даних про те що він отримав копію постанови від 18.06.2018р. матеріали провадження не містять.

За таких обставин, апеляційний суд вважає причини пропуску строку поважними, а тому поновляє строк на оскарження постанови від 18.06.2018р.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Цих вимог закону при прийнятті рішення у даному провадженні, на думку апеляційного суду, суддею дотримано не було.

Так, поза увагою судді залишилася та обставина, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на доведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке проявилося у недотриманні ним п.п.2.3»б»,10.4 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

Незважаючи на те, що з пояснень ОСОБА_2( а.с.4) вбачається, що він винним себе у порушенні правил дорожнього руху не визнав, суд розглянув справу у відсутності, як ОСОБА_2, так і у відсутності іншого учасника події - ОСОБА_5

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що при здійсненні розвороту у напрямку м.Житомир на 17 км Житомирського шосе , виконав всі вимоги ПДР, а саме, в»їхавши у розрив у місці для розвороту, пропустив транспортні засоби, що здійснювали рух по трасі в напрямку м.Житомир, за відсутності будь-якої небезпеки для руху, безпечно перетнув крайню ліву та крайню праву смуги руху, в»їхавши на додаткову смугу для розвороту, і коли його автомобіль знаходився на смузі руху для розвороту, з правого боку із смуги безпеки, що не призначена для руху транспортних засобів, виїхав автобус»БАЗ», який здійснив зіткнення із правою передньою частиною його автомобіля.

ОСОБА_5, незважаючи на належне повідомлення про розгляд апеляційних скарг, в судове засідання апеляційного суду не з»явився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 та постанови судді вбачається, що він порушив п.п.2.3»б», 10.4 ПДР України, а саме під час здійснення розвороту не впевнився в безпечності руху, не надав перевагу у русі автобусу, який рухався у попутному напрямку та скоїв з ним зіткнення.

Разом з тим, судом не враховано, що автобус під керуванням ОСОБА_5 здійснював рух за межами дозволених смуг руху, те, що смуга для розвороту має чітко позначені межі за допомогою широкої суцільної лінії дорожньої розмітки 1.2 ПДР, які перетинати заборонено та яку перетнув автобус, смуга по якій здійснював рух автобус, призначена саме для забезпечення безпеки розвороту транспорту.

Також судом не враховано те, що водій автобуса, здійснюючи рух по смузі по якій рух заборонено, всупереч вимогам п.1 р.34 ПДР, перетнув широку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.19 ПДР здійснивши виїзд на смугу розвороту транспортних засобів.

Факт того, що автобус під керуванням ОСОБА_5 здійснював рух по так званій смузі безпеки підтверджується місцем зіткнення та слідами гальмування автобуса зафіксованими на фотознімках місця ДТП.(а.с.39, 106-108)

Згідно п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила, тобто ОСОБА_2, виконавши під час розвороту всі вимоги ПДР, які передбачені в даній ситуації, в тому числі і п.п.2.3»б», 10.4 ПДР України, пропустивши транспортні засоби, що здійснювали рух в напрямку м.Житомир, переконавшись, що будь-якої небезпеки для руху не було, міг розраховувати, що жодного транспортного засобу за межами дозволених смуг руху, не повинно бути.

Посилання судді на схему ДТП, як на доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на думку апеляційного суду, є немотивованими, оскільки дана схема не містить у собі достатніх даних, які б безпосередньо указували б на порушення ОСОБА_2 вимог п.п.2.3»б», 10.4 ПДР України.

Також є необґрунтованими й посилання у постанові, як на доказ вини ОСОБА_2 на протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, оскільки обставини, викладені у протоколі щодо вчинення ОСОБА_2 вказаного адмінправопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені під час апеляційного розгляду справи і не встановлювалися під час розгляду справи у суді 1 інстанції.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження закриттю з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247,294 КУпАП, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянтам строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та його захисника - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Ященко