Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 325/1923/17 Головуючий в 1 інст. Пантилус О.П.
Провадження № 33/778/239/18 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Приазовського районного суду Запорізької області від 14 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 20 грудня 2017 року о 1 год. 22 хв., рухався по пр. 50 років Перемоги 33 в м. Мелітополь Запорізької області, керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебував у стані алкогольного сп'яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога. Своїми діями порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що справу було розглянуто упереджено, матеріали справи про адміністративне правопорушення мали суттєві недоліки, що унеможливлювали розгляд справи на засадах законності, об'єктивності та справедливості, оцінку доказів здійснено з порушеннями, а постанова суду містить посилання на обставини, які не доведені матеріалами справи.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а відповідно до рапорту працівника поліції, адміністративний протокол було складено за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

До того ж, огляд на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння є недійсним.

Вважає, що матеріали адміністративної справи не містять доказів, які підтверджують факт того, що саме він керував вказаним автомобілем, у зв'язку з чим його не може бути притягнуто до відповідальності.

Також апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, складений працівниками поліції не можуть бути доказами, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вони були складені зацікавленими у розгляді справи особами.

Суд першої інстанції необґрунтовано відхилив всі належні докази сторони захисту та взяв до уваги неналежні докази, внаслідок чого висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 подану ним апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Разом з тим щодо обставин справи показав, що 18 грудня 2017 року він був у друга, святкував свій день народження. У ранку йому було потрібно запити пігулки та він переплутав стакани і замість води запив їх коньяком. Не спростовував того, що винний в тому, що після цього сів за руль та поїхав до аптеки, до якої не доїхав, оскільки був зупинений працівниками патрульної поліції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що задоволенню вона не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 020981, складеному 20 грудня 2017 року о 2 год. 35 хв., відповідно до якого правопорушник керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України (а.с. 2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння № 1024, складеним 20 грудня 2017 року о 2 год. 35 хв., відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 3), рапортом інспектора патрульної поліції Жигира Р.Г., відповідно до якого 20 грудня 2017 року о 1 год. 22 хв. ним був зупинений автомобіль «ЗАЗ - DAEWOO NUBIRA», під керуванням ОСОБА_2, в ході бесіди з яким було виявлено ознаки сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Правопорушник повідомив, що вживав горілку, та згоден пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я. Після чого, Жигир Р.Г. повідомив правопорушнику, що огляд можливо пройти на місці із застосуванням спеціальних технічних засобів, на що останній відмовився та зазначив, що буде проходити огляд в медичному закладі. Зазначає, що правопорушник в адміністративному протоколі вказав, що дійсно вживав спиртні напої. Під час складання протоколу заяв та скарг від ОСОБА_2 не надходило (а.с. 7), додатковим рапортом інспектора патрульної поліції Жигира Р.Г., відповідно до якого 20 грудня 2017 року о 1 год. 22 хв. ним був зупинений автомобіль «ЗАЗ - DAEWOO NUBIRA», під керуванням ОСОБА_2, який побачивши їх службовий автомобіль різко зупинився та вимкнув світло фар, після чого продовжив подальший рух з виключеним ближнім світлом фар. В ході розмови з правопорушником було виявлено ознаки сп'яніння. Правопорушник зазначив, що вживав алкогольні напої та усвідомлює своє грубе порушення правил дорожнього руху. На вимогу пройти огляд на стан сп'яніння він відповів, що згоден пройти огляд в закладі охорони здоров'я. В медичному закладі, на запитання лікаря про те, чи вживав він алкогольні напої, він відповів, що вживав. Перед складанням протоколу ОСОБА_2 повністю визнав свою провину. Будь яких заяв чи повідомлень з приводу порушення його прав не надходило (а.с. 11).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а отже твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівника поліції містяться суперечності з приводу підстав для притягнення до адміністративної відповідальності є нічим не обґрунтованими твердженням, оскільки у вищезазначеному рапорті не зазначено, що протокол був складений саме за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Є необґрунтованими доводи апелянта про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування осіб під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції є недійсним, оскільки він був складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобі поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 4 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Необхідність присутності свідків при висловленні згоди на проведення огляду в медичному закладі вказаною Інструкцією та Кодексом не передбачено.

Суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який був власноручно підписаний правопорушником, рапортом інспектора патрульної поліції Жигира Р.Г., з якого вбачається, що підставою для зупинки стало керування ОСОБА_2 транспортним засобом з виключеним ближнім світлом фар.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи взяв до уваги неналежні докази є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції є допустимими та належними доказами, до того ж, у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у цих документах обставини мали місце, тим більш, що сам апелянт у своїх поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення і в апеляційному суді зазначив, що вживав алкогольні напої, однак зробив це ненавмисно.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Приазовського районного суду Запорізької області від 14 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай