Справа № 752/9380/18 Головуючий у І інстанції Первушина О.С.
Провадження № 33/824/223/2018 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 30 квітня 2018 року о 23 год. 46 хв. в м. Києві по вул. Великій Китаївський, 53, керував транспортним засобом марки «Hyundai Santa FE» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що не керував автомобілем, який стояв в дворі будинку по вул. Велика Китаївська, 53, а просто сидів біля автомобіля. Крім того, працівниками поліції складений протокол на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який нібито також керував тим самим автомобілем в тому ж самому місці і в той же час в стані алкогольного сп'яніння, хоча він також просто сидів біля автомобіля. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено порушення ним 2.9 «в» ПДР, а в постанові його визнано винуватим за порушення п. 2.9 «а» ПДР.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, постанову отримав лише 20.06.2018 року.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 25 травня 2018 року, а апеляційна скарга на неї подана 02 липня 2018 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся у його відсутність, копія постанови отримана лише 20 червня 2018 року, у зв'язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Винуватість ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом за обставин, викладених у постанові, стверджується чеком-роздруківкою алкотестера «Драгер» та актом огляду особи на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за якими у організмі ОСОБА_2 був виявлений алкоголь у розмірі 1,79 проміле, відеозаписом процесу проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, поясненнями очевидця ОСОБА_4 про те, що до будинку, де вона працює конс»єржем, під«їхав автомобіль «Hyundai Santa FE» , яким керував ОСОБА_2 у стані сильного алкогольного сп'яніння.

Доказам по справі суддя надала належну оцінку і дійшла вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 автомобілем не керував, спростовуються матеріалами справи.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_2 надав пояснення про те, що дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння, але автомобілем не керував, а з товаришем ОСОБА_3 на автомобілі, яким керував останній,приїхали до дівчини та відпочивали поблизу автомобіля на стоянці. Оскільки у нічний час, вони створювали шум, то на чийсь виклик приїхали працівники поліції, які забрали їх з ОСОБА_3 у відділення поліції, де обох перевірили на стан сп'яніння за допомогою алкотетера і на обох склали протоколи про керування автомобілем у стані сп»яніння. Він також був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст.126 КУпАП за відсутність посвідчення водія, який сплатив.

З наданої копії постанови судді Голосіївського районного суду м.Києва від 24.07.2018р. про закриття провадження за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_3, випливає, що останній заперечував своє керування транспортним засобом, зазначаючи що за кермом автомобіля був його товариш, на якого був також складений протокол.

Отже, керування автомобілем саме ОСОБА_2 стверджується фактичним визнанням останнім факту керування транспортним засобом, але без посвідчення водія, поясненнями очевидця ОСОБА_4, поясненнями ОСОБА_3, зазначеними у постанові судді Голосіївського районного суду м.Києва від 24.07.2018р.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції безпосередньо не зупиняли автомобіль «Hyundai Santa FE» не можуть слугувати підставою для закриття провадження по справі, оскільки та обставина, що особа, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, на час приїзду працівників поліції перебувала поблизу автомобіля не свідчить про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також не може слугувати обставиною, що виключає відповідальність ОСОБА_2, та обставина, що у протоколі невірно зазначений пункт ПДР, який останній порушив, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки суть викладеного у протоколі адміністративного правопорушення при судовому розгляді доведена матеріалами справи, а диспозиція статті 130 КУпАП не носить бланкетного характеру.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Порушене право ОСОБА_2 на розгляд його справи у його присутності відновлено при апеляційному розгляді, а інших процесуальних порушень, які б слугували підставою для зміни чи скасування постанови, не встановлено.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги є безпідставними, а постанова судді - законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль