Справа №592/1186/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 33/788/162/18 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 164-12 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/1186/18 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 05 березня 2018 року, якою на

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

за ч.1 ст.164-12 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 510 грн.,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-12 КУпАП, оскільки відсутня об'єктивна сторона даного правопорушення (внесення недостовірної інформації до платіжних документів), він не є суб'єктом відповідальності за ст.164-12 КУпАП, будь-які відомості до платіжних документів вносилися працівниками бухгалтерії, а він як керівник лише забезпечував організацію бухгалтерського обліку та фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, зазначене правопорушення не носить триваючий характер, а останні фінансові операції, які здійснювалися 05.10.2017, тобто на момент розгляду справи сплинули строки притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 05.03.2018 на ОСОБА_3 за ч.1 ст.164-12 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 510 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3, обіймаючи посаду начальника Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини, допустив порушення бюджетного законодавства шляхом підписання платіжних документів (платіжних доручень та відомостей нарахування заробітної плати), в яких містилася недостовірна інформація за червень-грудень 2015 року, за 2016 рік та за січень-вересень 2017 року, тобто за рахунок асигнувань загального фонду лікарні проведено покриття видатків спеціального фонду лікарні в частині нарахування та виплати заробітної плати провідним лікарям ветеринарної медицини (офіційним лікарям) за рахунок асигнувань загального фонду, що призвело до завищення касових та фактичних видатків. За рахунок асигнувань загального фонду проведено покриття видатків спеціального фонду в частині нарахування та виплати заробітної плати провідним лікарям ветеринарної медицини (офіційним лікарям) та лікарям ветеринарної медицини, які заміняли їх на період відпустки або хвороби.

Вказані порушення є бюджетними правопорушеннями у відповідності до п.23 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України, що є порушенням ч.4, ч.5 і ч.7 ст.13 Бюджетного кодексу України, п.п.46 і 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228 і передбачає відповідальність згідно з ч.1 ст.164-12 КУпАП.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, перевіривши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 18/0003/2018/пр від 05.02.2018, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що ОСОБА_3 допустив порушення бюджетного законодавства України, а саме приписів ч.4, ч.5 і ч.7 ст.13 Бюджетного кодексу України та п.п.46 і 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228, внаслідок чого вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-12 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції у вказаній вище частині відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об'єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 07-06/08 від 27.12.2017 за період з 01.07.2014 по 30.09.2017 (а.с.20-36);

- висновком на заперечення до акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини (а.с.1-13);

- письмовими пояснення головного бухгалтера Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_4 від 08.11.2017 та начальника Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_3 від 11.12.2017;

- копіями договорів про надання ветеринарних послуг суб'єкту господарювання щодо забою тварин, переробки, зберігання, транспортування й реалізації продукції тваринного походження, що підлягає державному ветеринарному нагляду та контролю;

- довідкою про надходження коштів до спеціального фонду Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини від суб'єктів господарювання, у яких працювали провідні лікарі ветеринарної медицини (офіційні лікарі);

- копією довідки про нараховану та виплачену заробітну плату лікарям ветеринарної медицини (офіційним лікарям), або ветеринарним лікарям, які виконували обов'язки офіційних лікарів на період їх відпустки, хвороби за 2015 рік за рахунок загального фонду;

- копією довідки про нараховану та виплачену заробітну плату лікарям ветеринарної медицини (офіційним лікарям), або ветеринарним лікарям, які виконували обов'язки офіційних лікарів на період їх відпустки, хвороби за 2016 рік за рахунок загального фонду;

- копією довідки про нараховану та виплачену заробітну плату лікарям ветеринарної медицини (офіційним лікарям), або ветеринарним лікарям, які виконували обов'язки офіційних лікарів на період їх відпустки, хвороби за січень-вересень 2017 рік за рахунок загального фонду;

- показаннями в апеляційному суді заступника начальника відділу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ОСОБА_5, допитаної в судовому засіданні в якості свідка, яка в повному обсязі підтвердила акт ревізії.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у постанові судді.

Вказані вище показання ОСОБА_3 є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими доказами по справі, а тому їх слід вважати недостовірними доказами захисту.

Так, адміністративна відповідальність особи за ч.1 ст.164-12 КУпАП настає за:

- включення недостовірних даних до бюджетних запитів, що призвело до затвердження необґрунтованих бюджетних призначень або необґрунтованих бюджетних асигнувань;

- порушення вимог Бюджетного кодексу України при здійсненні попередньої оплати за товари, роботи та послуги за рахунок бюджетних коштів, а також порушення порядку і термінів здійснення такої оплати;

- здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів без реєстрації бюджетних зобов'язань, за відсутності підтвердних документів чи при включенні до платіжних документів недостовірної інформації, а також безпідставна відмова у проведенні платежу органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- порушення вимог Бюджетного кодексу України при здійсненні витрат державного бюджету (місцевого бюджету) у разі несвоєчасного набрання чинності законом про Державний бюджет України (несвоєчасного прийняття рішення про місцевий бюджет) на відповідний рік.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні права і обов'язки учасників бюджетного процесу, до яких зокрема належать норми Бюджетного кодексу України, «Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», затвердженого Постановою КМУ від 28.02.2018 № 228, «Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами», затвердженого Постановою КМУ від 20.04.2006 № 550, а також норми іншого бюджетного законодавства України.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини, що виникають у процесі виконання Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а об'єктивна сторона полягає у використанні бюджетних коштів усупереч їх цільовому призначенню або недотриманні порядку проведення операцій з бюджетними коштами, як це встановлено чинним бюджетним законодавством України.

Слід зазначити, що бюджет - це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Відповідно до затвердженого бюджетного розпису розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів, які є основними плановими документами бюджетної установи, які надають повноваження щодо отримання доходів і здійснення видатків, визначають обсяг і спрямування коштів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення цілей, визначених на бюджетний період відповідно до бюджетних призначень. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Нецільове використання бюджетних коштів - це витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим Бюджетним кодексом України, законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет, виділеним бюджетним асигнуванням чи кошторису.

Суб'єктивна сторона вказаного вище правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

У відповідності до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що факт порушення ОСОБА_3 бюджетного законодавства України та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-12 КУпАП, за обставин, викладених в постанові судді суду першої інстанції, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи, а тому доводи його апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Однак, у відповідності до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч.3 цієї статті.

За цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате - підлягає закриттю (п. 7 ст. 247 КУпАП).

При цьому, необхідно враховувати, що безпосередньо КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення», але в теорії адміністративного права триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання певного обов'язку, тобто такі правопорушення, які пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених конкретною правовою нормою, і припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або виявленням компетентним органом при проведенні певних перевірок. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків (Листи МЮ України від 01.12.2003 за № 22-34-1465, від 17.07.2007 за № 22-14-493 та від 02.08.2013 за № 6802-0-4-13/11).

Таким чином, триваючими слід визнавати такі порушення бюджетного законодавства України, що характеризуються безперервністю їх учинення протягом певного часу і які тривають доти, доки їх не буде виявлено відповідним компетентним органом або особа не припинить порушувати норми бюджетного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення бюджетного законодавства України, які були допущені ОСОБА_3 не можна вважати триваючим, воно припиняється із одномоментною виплатою щомісяця певних сум конкретним особам в рахунок оплати праці, а потім розпочинається знов, тому адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його вчинення.

В усякому разі, останнє правопорушення було вчинене ОСОБА_3 у вересні 2017 року, внаслідок чого на момент розгляду справи суддею суду першої інстанції закінчився строк накладення адміністративного стягнення, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій частині є обґрунтованими і заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, постанову судді суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу не можна вважати законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінчення на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 05 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 - скасувати через неправильне застосування норми матеріального права та порушення норми процесуального права, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням на момент судового розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.