Провадження № 33/4820/98/18
Категорія: ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Коростелкіної Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника Заїки В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Заїки В.В. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, працює приватним підприємцем,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 20 400 грн., що становить одну тисячу двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 4 липня 2018 року близько 19 год. 30 хв. по вул. Прибузькій, 44 в м. Хмельницькому, в порушення вимог п.п. 13.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем «Seat Cordoba», номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2. В результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 4 липня 2018 року близько 19 год. 30 хв. по вул. Прибузькій, 44 в м. Хмельницькому, в порушення п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, вжив алкоголь після дорожньо - транспортної пригоди за його участі, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник Заїка В.В. просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині визнання ОСОБА_2 винним за ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити. Вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства. Матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені з порушенням вимог КУпАП та повинні б були судом відправлені на доопрацювання в зв'язку з тим, що працівниками поліції в протоколі не зазначено, на підставі яких ознак поліцейські встановили перебування

ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння. Протокол складено нерозбірливим почерком, нерозбірливо викладена суть правопорушення, чек приладу «Драгер» нечитабельний, а під час документального оформлення протоколу були допущені порушення. ОСОБА_2 не було роз'яснені права до початку проходження ним огляду на стан сп'яніння, а відеореєстрація правопорушення нечітка та незрозуміла, а докази, що отримані з порушенням вимог законодавства, не можуть слугувати доказами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Заїки В.В. в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 - адвоката Заїки В.В. задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, визнав частково, щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди та пояснив, що дійсно, у зазначений час та місці перебував в стані алкогольного сп'яніння та керував транспортним засобом «Seat Cordoba», номерний знак

ВС 0581 АТ, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2. Після вчинення дорожньо - транспортної пригоди алкогольних напоїв не вживав, а вказав в раніше наданих письмових поясненнях про те, що він вжив алкоголь після дорожньо - транспортної пригоди, за порадою працівників поліції.

Суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив такі доводи ОСОБА_2, що він алкогольні напої не вживав після дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, навів обґрунтування таких своїх висновків, позаяк такі пояснення суперечать сукупності досліджених судом доказів.

Відповідно до положень п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 4 липня 2018 року був складений поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП, капралом поліції ОСОБА_4, того ж дня, в 20 год. 05 хв. в м. Хмельницькому по вул. Прибузькій, 44, ОСОБА_2 керував автомобілем «Seat Cordoba», номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2. Після дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 та п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 14).

Крім того, 4 липня 2018 року о 21 год. 15 хв. був складений поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП, капралом поліції ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, де зазначено, що ОСОБА_2 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2018 року обидва провадження об'єднані в одне провадження (а.с. 62).

Твердження апелянта, що протоколи про адміністративне правопорушення складені з порушеннями вимог законодавства, що є підставою для скасування постанови суду, на увагу не заслуговують. В протоколах чітко зазначено суть вчинених правопорушеннь; будь-яких зауважень з приводу змісту складених протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 не виказував, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 1, 14). Також своїм підписом засвідчив факт згоди з результатами проведеного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки (а.с. 4), а також на роздруківці приладу, з використанням якого проводився огляд (а.с. 3).

Факт порушення о 19 год. 30 хв. ОСОБА_2 4 липня 2018 року по вул.Прибузькій,44 в м. Хмельницькому п. п. 13.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода за участі керованого ним автомобіля «Seat Cordoba», номерний знак НОМЕР_1 та «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, які були пошкоджені, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, схеми пригоди з відображенням розташування транспортних засобів після зіткнення та отриманих механічних пошкоджень, визнавався в суді першої інстанції самим ОСОБА_2 Обґрунтованих підстав для скасування постанови суду в цій частині апелянт не навів взагалі, відтак його вимоги апеляційної скарги про необхідність скасування постанови суду в цій частині не можуть бути врахованими.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Як вірно встановлено судом, ОСОБА_2 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не дочекавшись приїзду працівників поліції, вжив спиртні напої. В подальшому, в присутності двох свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 проходив відповідний огляд на стан сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився поліцейським, під час якого було встановлено факт наявності алкоголю в видихуваному апелянтом повітрі 2,55 ‰, за наслідками якого був складений протокол, без жодних зауважень підписаний свідками та самим ОСОБА_2, який своїм підписом підтвердив про свою згоду з результатами огляду. Вказані обставини підтверджуються даними пояснень в суді першої інстанції свідків (працівників поліції) ОСОБА_7 та ОСОБА_4, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 5,6), письмовими пояснення ОСОБА_2 (а.с. 7), роздруківкою тесту (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.4), даними запису відеофіксування правопорушення працівниками поліції (а.с.11).

Роздруківка приладу «Drager» з використанням якого проводився огляд, долучена в вигляді, який може бути прочитано, з відображенням на ній назви приладу, його номера, тощо (вказані обставини теж відображені в акті огляду), тому доводи апеляційної скарги про те, що з долучених документів незрозуміло, яким приладом проводилось освідування ОСОБА_2, суперечать наявним доказам, які є належними та допустимими.

Як видно з даних запису з камер поліцейських, поліцейськими було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння на місці розташування транспортного засобу з використанням технічного приладу «Drager Alkotest 6810», оскільки були наявні ознаки алкогольного сп'яніння а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, тремтіння рук, почервоніння обличчя. В присутності двох свідків ОСОБА_2 погодився пройти огляд на місці зупинки, сам розпакував муштук, після чого працівники поліції озвучили результат огляду (2,55 ‰ алкоголю в видихуваному повітрі), згідно якого ОСОБА_2 заперечень не виказував, що в подальшому було зафіксовано в акті огляду поліцейськими, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність будь-яких ознак сп'яніння в ОСОБА_2, які б вказували про можливість вживання ОСОБА_2 алкоголю та наявності підстав для його огляду. Зважаючи, що поліцейськими було встановлено факт вживання ОСОБА_2 після дорожньо - транспортної пригоди за його участю алкоголю, що відповідає диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, що відображено в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1), тому в протоколі про адміністративне правопорушення не потрібно було відображати ознаки такого сп'яніння, оскільки вищевказані ознаки зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння. Необхідність відображення таких ознак видається необхідною лише в разі вчинення особою діянь, пов'язаних з відмовою від проходження огляду на стан сп'яніння, тому протилежні твердження захисника не вказують про наявність підстав вважати, що протокол складений з порушеннями вимог законодавства та не може вважатись доказом в розумінні ст. 251 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, підстав вважати його недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких обставин і апеляційним судом. Протоколи викладені акуратним, чітким та зрозумілим почерком, твердження апелянта про незрозумілість їх змісту є неконкретними, апелянт не обґрунтовує, в зв'язку з чим він просить направити справу на доопрацювання, зважаючи, що, як під час складання матеріалів справи, розгляду справи в суді першої інстанції (в тому числі, скориставшись допомогою захисника) ОСОБА_2 не виказував жодних суджень з приводу незрозумілості змісту складених протоколів. Вказані твердження, на переконання апеляційного суду, вказують на бажання апелянта уникнути настання відповідальності.

Також апеляційний суд враховує, що в своїх поясненнях після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 визнав факт дорожньо-транспортної пригоди, після чого його дружина забрала ключі від автомобіля, визнавав такі обставини і під час розгляду справи судом першої інстанції. Тому викладені доводи апеляційної скарги, що працівники поліції з незрозумілих підстав дійшли висновку, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом, суперечать фактичним обставинам провадження.

ОСОБА_2 своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз'яснення йому поліцейськими прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відтак підстав вважати, що нероз'ясненням його прав порушено його право на захист, в апеляційного суду немає. В суді першої інстанції (а.с. 46) судом також роз'яснено ОСОБА_2 його права.

З врахуванням викладеного, підстав вважати покладені в основу доведеності вини ОСОБА_2 докази недопустимими доказами, про що вказує апелянт в своїй скарзі, апеляційним судом не встановлено.

Судом першої інстанції ретельно перевірялись доводи апелянта про те, що він після дорожньо-транспортної пригоди алкогольні напої не вживав. Суд, спростовуючи такі твердження апелянта, навів в постанові суду обґрунтування своїх висновків, з якими погоджується апеляційний суд. Доводи ОСОБА_2 та його співмешканки ОСОБА_8, які в суді першої інстанції пояснювали про те, що ОСОБА_2 написав про вживання спиртних напоїв після дорожньо - транспортної пригоди за порадою працівників поліції, спростовуються показаннями допитаних в суді свідків - працівників поліції ОСОБА_4, ОСОБА_7 (підстави сумніватись в яких відсутні), при цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не могли чітко та логічно пояснити суду, з якою метою вони надавали протилежні пояснення працівникам поліції, а з показань свідка ОСОБА_9 в суді першої інстанції (а.с. 57) та в апеляційному суді не вбачається, що свідок перебував на місці дорожньо-транспортної події до закінчення оформлення матеріалів адміністративної справи.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_9, що він чув, нібито працівники поліції давали якісь рекомендації ОСОБА_2 чи його співмешканці, зважаючи, що свідок перебуває в тривалих дружніх стосунках з сім'єю останньої, а також показання цього свідка, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 з приводу обставин, з якою метою начебто давались такі рекомендації, є суперечливими між собою, відтак в апеляційного суду викликають сумніви та не можуть бути враховані. Факт відсутності ємностей з-під спиртного, про що вказував апелянт в апеляційному суді, не може бути врахований апеляційним судом, зважаючи, що огляд місця, автомобіля не проводився, позаяк вказані обставини ОСОБА_2 не оспорювались, тому такі твердження апелянта, як підстави для скасування постанови суду, враховані бути не можуть.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Заїки В.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя