Справа №705/4771/18
3/705/1907/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Юлія Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ОБ № 106409 від 24.10.2018 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 24.10.2018 року, о 12 год. 20 хв., в м. Умані по вул. Європейська, 48, водій автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, продув прилад алкотест-6810 ARBF- 0395, який показав 0,42 проміле, чим порушив вимоги п.2.9-а ПДР, за що передбачена відповідальність, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 викликався в судове засідання, призначене на 04.12.2018 року, однак будучи повідомлений про день та час розгляду матеріалу, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

20.12.2018 р. ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений судом, відповідно до вимог чинного законодавства. З будь-якими клопотаннями до суду щодо неможливості явки з поважних причин, ОСОБА_1 не звертався. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 вказав, що: «…керував авто НОМЕР_2, по вул. Леніна продув прилад алкотест 6810, який показав 0,42 проміле, позавчора пив пиво…».

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 достовірно знаючи, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, був повідомлений про розгляд матеріалів, однак зловживаючи своїми процесуальними правами у судові засідання не з'являвся і доказів з приводу поважності причин неявки в судові засідання, жодного разу не надавав. Вищевикладене дає суду підстави для розгляду справи за його відсутності, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд та кож наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов'язків зі сторони ОСОБА_1, суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

Виходячи з вимог ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов'язковою.

Суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1, оскільки подальше перенесення судового розгляду призведе до збігання строків для накладення стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та таким чином уникнення його від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя надійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спянінням поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Пунктом 6 розділу 6 Інструкції №1395 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 в суді підтверджена повністю зібраними на нього матеріалами адміністративної справи: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 106409 від 24.10.2018 року, складеним інспектором СРПП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2, де в графі «…Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення…» ОСОБА_1 зазначено: «…керував авто НОМЕР_2, по вул. Леніна продув прилад алкотест 6810, який показав 0,42 проміле, позавчора пив пиво…»; результатом алкотесту Драгер-6810 за № 8713 від 24.10.2018 р., який показав 0,42 проміле; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає.

Суд не визнає в якості обставини, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Вбачаючи в діях громадянина ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає необхідним притягнути останнього до адміністративної відповідальності із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з вимогами ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352 ( триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги у визначений законом строк після винесення апеляційним судом постанови за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Мазуренко