П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

27 серпня 2018 року о 08 год 28 хв ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Миропільській, 1 у м. Києві, при перестроюванні не надав дороги автомобілю НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій же смузі в яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів, що привело пошкодження автомобілів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункту 10.3 правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, підтвердив фактичні обставини справи, щиро розкаявся, просив не накладати на нього штраф, оскільки він є інвалідом ІІІ групи, хворіє на важке захворювання, яке потребує дорогих ліків.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім визнання ОСОБА_1вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 27 серпня 2018 року серії БД № 284902, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 10.3 правил дорожнього руху України, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 серпня 2018 року та письмовими поясненнями учасників події.

Як роз'яснено в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання накладення стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, те, що він є інвалідом ІІІ групи за загальними захворюваннями, його майновий стан, вік, сімейний стан, ступінь вини, ненастання тяжких наслідків, його поведінку під час та після вчинення протиправних дій, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся, що свідчить про усвідомлення останнім факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Суддя вважає, що для досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та зважаючи на мету адміністративного стягнення, достатнім буде застосувати до правопорушника усне зауваження зі звільненням від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 22, 23, 124, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко