ПОСТАНОВА

іменем України

14 листопада 2018 рокуСправа №451/1174/18
Провадження № 3/451/553/18

у с т а н о в и л а :

23 липня 2018 року до Радехівського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.187 ч.2, 173 ОСОБА_2, 01.11.2018 року передані судді Семенишин О.З.

ОСОБА_1 21.08.2018 року, близько 09 години, в м.Радехів по вул.Львівська, вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурними словами в громадському місці, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Справа розглянута 15.11.2018 року в присутності ОСОБА_1, який присутній в судовому засіданні по кримінальній справі, в судовому засіданні свою вину визнав повністю, просив суворо не карати.

Окрім визнання особою вини, причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 ОСОБА_2 від 13.08.2018 року та ст.173 ОСОБА_2 від 21.08.2018 року, стверджується належними та допустимими у відповідності до ст.251 ОСОБА_2 доказами, що наявні в матеріалах справи та досліджені суддею, це зокрема:

- із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №360636 від 21.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 21.08.2018 року, близько 09 години, в м.Радехів по вул.Львівська, вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурними словами в громадському місці, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. (а.с.10);

- із рапорту поліцейського ОСОБА_3 від 21.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 21.08.2018 року, без причин чіплявся до перехожих громадян та висловлювався нецензурними словами, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. (а.с.11);

- із письмового пояснення ОСОБА_2 від 21.08.2018 року вбачається, що 21.08.2018 року, біля 08:00 години, в м.Радехів по вул.Львівська, біля лікарні, до нього підійшов невідомий чоловік та почав безпричинно чіплятися, виражатися нецензурними словами. (а.с.12);

- із письмового пояснення ОСОБА_4 від 21.08.2018 року вбачається, що 21.08.2018 року, біля 08:00 години, в м.Радехів по вул.Львівська, біля лікарні, до нього підійшов невідомий чоловік та почав безпричинно чіплятися, виражатися нецензурними словами. (а.с.13);

- із письмового пояснення ОСОБА_1 від 21.08.2018 року вбачається, що 21.08.2018 року, о 08:00 години, перебував в м.Радехів по вул.Львівська, коли побачив двох перехожих, хлопців, то попросив в них сигарет на ,що вони відмовили. Після цього, зі злості, висловився декілька разів нецензурними словами. (а.с.14).

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.187 ОСОБА_2, як порушення правил адміністративного нагляду та за ст.173 ОСОБА_2, як дрібне хуліганство.

Обставинами, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_1 визнається визнання ним вини та щире розкаяння.

Обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_1 є вчинення адміністративного правопорушення повторно протягом року.

Узагальнюючи вищенаведене, із врахуванням характеру вчиненого правопорушення та обставин, при яких воно мало місце, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно ст.23 ОСОБА_2 достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Що стосується протоколів про адміністративне правопорушення серії ГР №360640 від 21.08.2018 року, ГР №360639 від 21.08.2018 року, ГР №360637 від 21.08.2018 року, ГР №360634 від 21.08.2018 року, ГР №360635 від 21.08.2018 року, ГР 360638 від 21.08.2018 року то станом на 12.11.2018 року вийшли строки про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.247 п.7 ОСОБА_2 провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 ОСОБА_2.

Вимогами частини 2 статті 38 ОСОБА_2 встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що провадження по справі відносно нього слід закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011р. (із подальшими змінами та доповненнями) із правопорушника необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.38, 247, 283-285 ОСОБА_2, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.187 ч.2, ст.173 ОСОБА_2 та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок (отримувач коштів УКуРадех.р/Радехівський р-н/22030101; код отримувача ЄДРПОУ - 37976988; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); (МФО)- 899998; рахунок отримувача 3432; код класифікації доході бюджету - 22030101).

В зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.38,247 ОСОБА_2, провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.187 ч.2 ОСОБА_2 від 21.08.2018 року, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_5, 14.08.2018 року, о 22:30 годині, в м.Радехів по вул.Тарнавського, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова, нестійка хода.

Розгляд справи судом призначено на 13 листопада 2018 року на 9 годин 30 хвилин, проте відкладено на 14 листопада 2018 року на 17 годину 30 хвилин за клопотанням правопорушника, який не визнає свої вини, для виклику та допиту працівників поліції і свідків очевидців правопорушення.

В судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення працівників поліції і свідки не зявилися, хоч працівник поліції зобовязувався забезпечити їх явку.

На розгляд справи, зявився ОСОБА_5, який своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_2, не визнав та пояснив. 14 серпня 2018 року він їхав автомобілем по вул.Тарнавського та був зупинений працівниками поліції. На вимогу працівників поліції він не надав документи на автомобіль та посвідчення водія, у звязку з чим, останні забрали у нього ключі від автомобіля і помістили його на штраф майданчик. Жодних свідків при цьому не було, лише два працівники поліції. Він пішов додому, через три дні пішов до райвідділу, показів підтверджуючі документи на автомобіль та посвідчення водія, отримав свій автомобіль, написавши працівникам поліції про відсутність претензій до них. Поштою 5.09.2018 року він отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 ОСОБА_2, він сплатив штраф в розмірі 425 гривень. В Радехівській ЦРЛ він на освідченні не був, жодних медичних оглядів не проходив, а свідки,які підтверджують у протоколі стан алкогольного спяніння це працівники лікарні, які не можуть бути свідками в даній справі. Просив врахувати, що коли він забирав автомобіль із штраф майданчику, працівники поліції не вилучили посвідчення водія, а лише попросили написати заяву про відсутність претензій, хоч на той час вже був складений протокол про правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 ОСОБА_2, який при ньому не складався.

На підтвердження винності ОСОБА_5 суду подано протокол про вчинення адміністративного правопорушення, серії БД №082154 від 14.08.2018 року з якого вбачається, що ОСОБА_5, 14.08.2018 року, о 22:30 годині, в м.Радехів по вул.Тарнавського, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова, нестійка хода; висновок медичного огляду №69 від 14.08.2018 року з якого вбачається, що 14.08.2018 року о 23:15 години ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного спяніння; акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд у ОСОБА_5 проведений у звязку із виявленими ознаками: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, невиразна мова, нестійка хода; копію постанови про накладення адміністративного стягнення, серії НК №939118 від 14.08.2018 року про притягнення ОСОБА_5, до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 ОСОБА_2; рапорти поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7, від 14.08.2018 року про те, що в ході спільного патрулювання зони №1 в м. Радехів по вул.Танавського, було помічено автомобіль НОМЕР_2, в якого не підсвічувався задній номерний знак. Під час спілкування з водієм було виявлено, що даний громадяни перебуває з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, невиразна мова та некоординовані рухи; письмові пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 14.08.2018 року, які пояснили, що 14.08.2018 року біля 22:30 години перебували на робочих місцях, коли працівники поліції доставили ОСОБА_5, який від проведення огляду на стан алкогольного спяніння та від підпису відмовився.

Дії правопорушника кваліфіковано за ст.130 ч.1 ОСОБА_2, як керування транспортними засобами, особами, які перебувають в стані алкогольного спяніння.

Стаття 7 ОСОБА_2 передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 ОСОБА_2 завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 ОСОБА_2 адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст.130 ОСОБА_2 особа не має права керувати транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, із протоколу, серії БД №082154 від 14.08.2018 року вбачається, що об'єктивну сторону правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_5 просять притягнути до адміністративної відповідальності, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.251 ОСОБА_2 доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно ст.252 ОСОБА_2 орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.247 ОСОБА_2 розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

На підставі "Інструкції з оформленняполіцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані неавтоматичному режимі", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров"я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Статтею 266 ОСОБА_2 передбачено зокрема, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Нормами ст..267 ОСОБА_2 визначено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку, що відомості у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.08.2018 року, свідчать лише про ознаки алкогольного сп"яніння, яке не підтверджено жодними спеціальними технічними засобами та лабораторними дослідженнями, які здійснюються шляхом відбору зразків біологічного середовища, та відсутній підпис обстежуваної особи, як і вручення йому висновку від 14.08.2018 року, який він мав право оскаржити у встановленому законодавством порядку.

Отже, з врахуванням наведеного, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.08.2018 року необхідно визнати недійсним, а тому такий є недопустимим доказам.

Крім цього, працівником поліції у протоколі, серії БД №082154 від 14.08.2018 року БД №400954 вказано висновок медичного огляду №25 від 14.08.2018 року, виданого Радехівською ЦРЛ, на підставі якого ним зроблено припущення про порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_2.

Однак, стан алкогольного сп"яніння підтверджується, якщо показники спеціальних технічних засобів, після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, а допустима норма алкоголю в крові має бути не більше 0,2 проміле.

Аналогічні вимоги визначені в "Інструкці про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніхсправ України та Міністерства охорони здоров"я України 09.11.2015 р. за№1452/735 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858.

Проте, адмінправопорушник ствердив суду, що після зупинення автомобіля, яким він керував без посвідчення водія та реєстраційних документів, він залишив автомобіль працівникам поліції, що підтверджується актом огляду та тимчасового вилучення транспортного засобу від 15 серпня 2018 року, коли саме правопорушення мало місце 14 серпня 2018 року (а.с.11).

Акт тимчасового вилучення транспортного засобу, складений у присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 15 серпня 2018 року, які в акті огляду на стан спяніння з використанням технічних засобів від 14 серпня 2018 року підтвердили, що ОСОБА_5 відмовився від огляду на стан алкогольного спяніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.08.2018 року суд не розцінює як доказ, оскільки працівники поліції, склавши акт про відмову від огляду на стан алкогольного спяніння в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, повинні були складати протокол про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення та правосуддя.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_2.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 ОСОБА_2, суддя, -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_12 закрити в звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяОСОБА_13