Справа № 466/5004/18 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 33/783/958/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20 липня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого на посаді директора Державного науково-дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 - 352,40 грн. судового збору в дохід держави.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали адміністративної справи №466/5004/18 вважаю, що апеляційна скарга не підлягає розгляду і таку слід повернути апелянту, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до даної норми закону апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Днем винесення оскаржуваної постанови є 20 липня 2018 року. Відповідно останнім днем для подачі апеляцйної скарги у даній справі, з врахуванням вихідних днів є 30 липня 2018 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 датована 01 серпня 2018 року, до місцевого суду поступила 03 серпня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 приймав участь в судовому засіданні і знав про результати розгляду. На виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення, в день її винесення, а саме 20 липня 2018 року, сплатив штраф та судові витрати, подавши в суд відповідні банківські квитанції (а.с.41-42).

При цьому апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав за спливом встановлених статтею 294 КУпАП строків. Обгрунтування поважності причин пропуску строків перебуванням у відрядженні, на думку апеляційного суду, є надуманими та не приймаються до уваги. Термін відрядження охоплює лише частину строку всткновленого на апеляційне оскарження постанови судді.

З врахуванням наведенного, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вважає, що такий не підлягає поновленню.

Апеляційну скаргу слід повернути скаржнику, відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20 липня 2018 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - повернути ОСОБА_2

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.В.Ревер