КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого мотокур'єром ресторану «Китайка», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 352,40 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 2 серпня 2018 року о 2018 року о 05.40 год. на вул. Промисловій, 3 в м. Києві, в порушення вимог п. 2.9 а ПДР України керував автомобілем «Foxwell Zw150-T8», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився із згоди водія у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер», тест № 1572, результат тесту 1,63 проміле.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, а матеріали справи про адміністративне правопорушення передати на розгляд трудового колективу ресторану «Китайка», для вирішення питання про застосування до нього заходу громадського впливу.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з огляду на те, що він офіційно працевлаштований у ресторані «Китайка» на посаді мотокур'єра, і відповідна посада є єдиним заробітком, і у разі позбавлення його права керування транспортним засобом це поставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище, адже він є єдиним годувальником у сім'ї.

Також апелянт наголошує на тому, що він є особою молодого віку та зробив для себе належні висновки, щиро розкаюється у скоєному, раніше ніколи не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягувався, тяжких наслідків від його дій не настало, характеризується виключно позитивно, має малолітню донечку.

Окрім того, апелянт звертає увагу суду на те, що колектив ресторану «Китайка», в якому він працює, погоджується взяти його на поруки, і колектив розробляє та готує відповідне клопотання про взяття на поруки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити, дослідивши додатково надані ОСОБА_1 докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а також матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Приймаючи рішення у справі про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції, послався на протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого встановлені обставини вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозапис, квитанцію приладу «Драгер» (ас. 12), з чим і погоджується суд апеляційної інстанції, і не оспорюється самим апелянтом ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про скасування постанови суду та закриття провадження у зв'язку з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудовому колективу ресторану «Китайка», вони є безпідставними.

Так, відповідно до вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення тільки у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 роки, а тому адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1, відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 не надано переконливих доказів, які б свідчили про доцільність та можливість застосування до нього положень ст. 21 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що постанова підлягає скасуванню з огляду на те, що він офіційно працевлаштований у ресторані «Китайка» на посаді мотокур'єра, і відповідна посада є єдиним заробітком, а у разі позбавлення його права керування транспортним засобом поставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище, адже він є єдиним годувальником у сім'ї, - є необґрунтованими, оскільки місцевим судом враховано обставини та характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1, а також те, що на момент вчинення правопорушення він офіційно не був працевлаштований, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, а тому дійшов обґрунтованого висновку про накладення стягнення в межах санкції, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим і погоджується апеляційний суд.

Що стосується копії наказу № 2-К від 10 жовтня 2018 року, який долучений ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, про прийняття його на роботу на посаду кур'єра з 10 жовтня 2018 року до ФОП «ОСОБА_3», а також характеристика на ОСОБА_1 від 1 листопада 2018 року, то апеляційний суд відноситься критично, оскільки особа працевлаштована на посаду мотокур'єра після прийнятого судом першої інстанції рішення, яке наразі оскаржується, та яким ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом, а тому характеристика викликає сумнів у своїй об'єктивності.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 вчинив грубе порушення порядку користування спеціальним правом - правом керуванням транспортними засобами, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Таким чином, суд першої інстанції, накладаючиадміністративне стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, дійшов обґрунтованого висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у межах санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, з чим і погоджуються суд апеляційної інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним, вмотивованим та ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з таким висновком погоджується й суд апеляційної інстанції, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 352,40 грн. - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва