Справа № 140/580/18
Провадження № 33/772/354/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Федчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Федчук В.В., за участю адмінправопорушника ОСОБА_2, розглянув апеляційну скаргу останнього на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 30.03.2018 р.,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 30.03.2018 року

ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: с.м.т. Брацлав, Немирівського району, Вінницької області, вул. Руданського, 2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200(десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №148186 від 10.02.2018 року о 04 год.50 хв. в с.м.т. Брацлав на автомобільній НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння ( запах з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова), в присутності свідків від освідування відмовився в повному обсязі. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 30.03.2018 року та закриття провадження по справі.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що суд першої інстанції притягуючи його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, неповно зясував усі обставини справи, вирішив її, порушуючи порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення, належним чином не обґрунтовував на доказах наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянт зазначає в апеляційній скарзі, що дійсно 10 лютого 2018 року у смт. Брацлав Немирівського району, разом із своїм товаришем ОСОБА_4 у нічний час, після компютерної гри, вийшли на вулицю з метою придбання цигарок. Зупинили автомобіль «москвич» під керуванням незнайомого їм чоловіка років 25-ти. На даному автомобілі вони доїхали до магазину, де їх зупинили працівники поліції. Коли поліцейський підійшов до автомобіля, відкрив водійську дверку, цей невідомий водій перескочив через пасажирське крісло, де сидів ОСОБА_4 і побіг у невідомому напрямку, залишивши автомобіль. ОСОБА_3 у той час перебував на задньому сидінні автомобіля позаду місця водія. Поліцейські почали наполягати на тому, що це він сидів за кермом автомобіля, однак факт керування даним транспортним засобом він категорично заперечує.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції безспірно встановлено, що10.02.2018 року о 04 год.50 хв. в с.м.т. Брацлав на автомобільній НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння ( запах з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова), в присутності свідків від освідування відмовився в повному обсязі.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №148186 від 10.02.2018(а.с. 2), поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до яких вони були свідками того як інспектор роти №4 БУПП капітан поліції ОСОБА_7 пропонував пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан спяніння водію ОСОБА_3, який усвідомлюючи свої дії відмовився від проходження медичного огляду в повному обсязі у встановленому законом порядку в моїй присутності. З відповідальністю за відмову від проходження медичного огляду водій був ознайомлений(а.с. 4), рапортом інспектора роти № 4 ВУПП капітана поліції ОСОБА_7 підтверджуються ті обставини, що викладено в протоколі. Окрім того ним було встановлено, що водій автомобіля марки «Москвич» ОСОБА_3 після зупинки авто намагався пересісти на заднє сидіння, але це було помічено працівниками поліції. Пасажир автомобіля вказав поліцейським на те, що ОСОБА_3С знаходиться в стані алкогольного спяніння та запропонував йому покататись. Автомобіль рухався хаотично та маневрував, тому був зупинений працівниками поліції, які виявили правопорушення (а.с. 5).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викликались у судове засідання, однак не зявились з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків

Доводи апелянта з приводу неповноти судового розгляду є безпідставні, оскільки судом першої інстанції при винесенні постанови вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Крім того твердження ОСОБА_3 про те, що він не був за кермом 10.02.2018 року спростовуються копією постанови про накладення адміністратвиного стягнення по справі про адміністратвине правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №648309 від 10.02.2018р. відповідно до якої 10.02.2018 о 04.56 в смт.Брацлаві Немирівського району ОСОБА_3 керував автомобілем не маючи при собі водійського посвідчення, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та поліса обов'язкового страхування власників нахемних транспортних засобів (а.с. 37) з якою ОСОБА_3 був згоден та сплатив штраф у розмірі 425 грн., згідно наданої ним квитанції за постановою серії № 648309 (а.с. 40).

Враховуючи викладене, апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_3, що він не керував автомобілем «Москвич» 10.02.2018р., оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи, а також суд вважає, що дані твердження ОСОБА_3 це спосіб уникнути адміністративної відповідальності.

Отже суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно дослідив матеріали справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП належним чином мотивувавши свій висновок у постанові та надавши йому вірну оцінку.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова Немирівського районного суду Вінницької області від 30 березня 2018р., щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 293 , 294 КУПАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 30.03.2018, щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:(підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя: