Справа № 156/788/18 Провадження №33/802/198/18 Головуючий у 1 інстанції:Нєвєров І. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду від 17 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, робітника Шахти № 9, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, учасника бойових дій, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 11.10.1996 року Іваничівським РВ УМВС України у Волинській області, реєстраційний номер картки платника податку : НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст.124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.08.2018 року об 11 год. 00 хв., перебуваючи в нетверезому стані, керував автомобілем марки «Пежо-307» н.з. НОМЕР_3 по автодорозі сполученням Нововолинськ-Поромів, поблизу с. Лежниця Іваничівського району Волинської області, чим порушив п. 2.9 а ПДР. При цьому не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням, виїхав на ліве узбіччя та перевернувся, пошкодивши огорожу господарства гр. ОСОБА_2 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вважає, що адміністративне стягнення накладене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Просить постанову скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити.

В судове засідання ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 за його відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 зазначених у постанові суду адміністративного правопорушень підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ № 013160 та ОБ № 013176 від 28.08.2018 року;

- результатами медичних оглядів, які проводилися виконуючим обов'язків завідуючого травматологічним відділенням - лікарем ОСОБА_3 та черговим лікарем ОСОБА_4, в яких зазначено, що від ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю, а також в іншому заключенні, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння;

- показаннями працівника поліції ОСОБА_5 в яких вона вказала, що виїжджала на місце дорожньо-транспортної пригоди, відбирала пояснення, спілкувалася з водієм ОСОБА_1 він перебував в стані алкогольного сп'яніння, в нього була нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. З його слів в поясненнях вказувала, що він вживав спиртне напередодні ввечері. Після того як швидка допомога з місця ДТП забрала ОСОБА_1 до неї надійшла інформація, що доставлений водій ОСОБА_1 в лікарні вже пройшов огляд на стан сп'яніння. Відправилася в лікарню за довідкою, однак, їй було відмовлено в наданні довідки, лише повідомили, що при огляді встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Після з'ясування всіх обставин ОСОБА_1 було повторно доставлено в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп'яніння;

Крім того ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в суді першої інстанції визнав повністю.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом було порушено його право на захист то вони є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні погодився на розгляд справи щодо нього без участі захисника.

Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 про те, що не розгляд справи проводився без фіксування технічними засобами, оскільки положеннями КпАП України фіксування технічними засобами не передбачено.

Не заслуговують на увагу суду доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки такі його твердження не знайшли підтвердження в ході розгляду справи.

Інші твердження апеляційної скарги не заслуговують на увагу так як були досліджені і перевірені судом і з обґрунтуванням спростовані з наведенням в постанові відповідних мотивів.

З огляду на вищенаведене та оцінивши всі матеріали справи в сукупності приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, а тому дії останнього вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а також у тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керування, виїхав на ліве узбіччя та перевернувся, пошкодивши огорожу господарства гр. ОСОБА_2 в результаті чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1, відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Іваничівського районного суду від 17 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук