Єд. унік. № 243/3894/18
Провадження № 3/243/1407/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2018 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від директора Національного природного парку «Святі Гори», про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 Вʼячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, фізичної особи підприємця, неодруженого, який зареєстрований за адресою: м.Словʼянськ, вул.Лермонтова, 31, мешкає за адресою: м.Харків, Комінтернівський район, проспект Гагаріна, 173 а, кв.8,

за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області в Донецькій області надійшов адміністративний протокол № 000057 відносно ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП, відповідно до якого (далі мовою та за текстом документу), «ОСОБА_1В.» без укладання угоди на 2018 рік незаконно зайняв земельну ділянку для функціонування мотузкового парку «Стрекоза», чим порушив правила охорони та використання обʼєктів природно-заповідного фонду, що негативно впливає на стан природних комплексів НПП «Святі Гори». До 2018 року діяла угода з ФОП ОСОБА_1 про спільну рекреаційну діяльність, яка не була пролонгована у звʼязку з тим, що ОСОБА_1 порушував умови договору». Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на порушення ОСОБА_1 положень ст.ст. 7, 21, 22 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе не визнав, пояснив, що у його діях під час господарської діяльності мотузкового парку «Стрекоза» будь-яких порушень норм чинного законодавства немає, просив закрити провадження у справі через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності та відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Диспозицією ст.91 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за здійснення в межах територій та обʼєктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та обʼєктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та обʼєкти природно-заповідного фонду. Зазначена норма є бланкетною.

У ст.ст. 21,22 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено структуру території та вимоги щодо охорони природних комплексів та обʼєктів національних природних парків, рекреаційну діяльність на території національних природних парків. Згідно ч.3 ст.21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» зона регульованої рекреації - в її межах проводяться короткостроковий відпочинок та оздоровлення населення, огляд особливо мальовничих і памʼятних місць; у цій зоні дозволяється влаштування та відповідне обладнання туристських маршрутів і екологічних стежок; тут забороняються рубки лісу головного користування, промислове рибальство, мисливство, інша діяльність, яка може негативно вплинути на стан природних комплексів та об'єктів заповідної зони. Відповідно до положення ст.22 Рекреаційна діяльність на території національних природних парків організовується спеціальними підрозділами адміністрації парків, а також іншими підприємствами, установами та організаціями на підставі угод з адміністрацією парку.

Статтею 7 зазначеного Закону визначено правовий статус земель природно-заповідного фонду.

Статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачені обовʼязки громадян у галузі охорони навколишнього природного середовища.

До суду направлений протокол про адміністративне правопорушення № 000057 від 24.04.2018 р., до якого додано розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, та вступна та резолютивна частини рішення Господарського суду Донецької області, повідомлення НПП «Святі Гори» ОСОБА_1 про укладення договору та поштове повідомлення про надіслання копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його складено у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положення ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Аналізуючи вищенаведену норму, приходжу до переконання, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відбувається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Складання протоколу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і надіслання його поштою правопорушнику нормами КУпАП не передбачено.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушенні зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В той же час в порушення вищезазначених вимог уповноваженою посадовою особою при викладенні обʼєктивної сторони правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, а зазначено лише час його виявлення 24.04.2018 р. об 11-00 год. Однак за змістом диспозиції ст.91 КУпАП зазначене правопорушення є триваючим, тобто у протоколі про адміністративне правопорушення повинен бути зазначений певний період часу, а не лише момент його виявлення. Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення в порушення ст.256 КУпАП не зазначено розміру заподіяної матеріальної шкоди вчиненим правопорушення, хоча до протоколу доданий розрахунок розміру шкоди (що вказує на її наявність).

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на існування угоди з ФОП ОСОБА_1, яка діяла до 2018 р., не приймаються судом до уваги, адже до протоколу про адміністративне правопорушення не додано копію цією угоди, яка регулює господарську діяльність природного парку та ОСОБА_1

За змістом положення ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обʼєктивному дослідженні сіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення, приходжу до переконання про недопустимість цього доказу, адже він складений у порядку, не передбаченому КУпАП.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обовʼязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Інших доказів на підтвердження події адміністративного правопорушення, винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у його вчинення суду не надано.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності не заслуговують на увагу, оскільки ця підстава закриття провадження не може бути одночасно застосована з п.1 ст.247 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 91, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 Вʼячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_3, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд.

Суддя

Словянськогоміськрайонного суду ОСОБА_2