ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/291/18 Справа № 184/2049/18 Суддя у 1-й інстанції - Гукова Р.М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 14.09.2018 року о 08 годині 35 хвилин водій ОСОБА_1 на 56 км. а/ш Херсон - Генічеськ, керував автомобілем Renault Master н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою алкотестеру DRAGER№0663, який показав 076 проміле алкоголю та в лікарню їхати відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що працівники поліції змусили його пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння зазначаючи, що в разі незгоди заберуть транспортний засіб на штраф майданчик для з'ясування обставин, на думку апелянта обставини викладені в постанові суду не відповідають дійсності, оскільки свідки які були присутні при проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою «Драгер» не бачили моменту зупинки транспортного засобу та підійшли після зупинки, у зв'язку з чим їх пояснення не відповідають дійсності.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що при розгляді справи в суді першої інстанції ним було заявлено клопотання про виклик свідків для дачі пояснень в суді, однак суддя клопотання не розглянула, у зв'язку з чим на думку апелянта порушено його право на захист.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу, що результати алкотестеру Drager № 0663. від 14.09.2018 року, не можуть бути доказом, так як огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного засобу,який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, що є порушенням п. 1 Розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я. МВС від 09.11.2015 р. №1452 /735.

Мотивуючи свою позицію в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що спеціальний технічний засіб Драгер Аlcotest 6810, який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп'яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 наголошує, що огляд на стан сп'яніння проведено з порушенням інструкції експлуатації спеціального технічного засобу, та інструкції з експлуатації газоаналізатору Alcotest 6810, якими визначено інтервали технічного обслуговування приладу, що складають кожні шість місяців, останнє калібрування приладу відбувалось 22 лютого 2018 року а огляд ОСОБА_1 проводився 14 вересня 2018 року тобто з порушенням вказаного 6 місячного строку.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суті адміністративного правопорушення, чим порушено вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та викладені обставини не відповідають ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, будучи увідомлений про дату та час судового розгляду, до суду апеляційної інстанції не з'явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв'язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, з посиланням на відповідні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану сп'яніння, згідно із якими в ОСОБА_1 виявлено 0, 76 проміле, що вище допустимої норми - 0.2 проміле алкоголю у крові, результат був зафіксований у квитанції та акті, де поняті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поставили свої підписи, з наведенням їх змісту, та дійшов вмотивованого висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

ОСОБА_1 не заперечував проти результату приладу та не прохав працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння у лікувальному закладі.

Вказані покази не тільки не спростовують, а навпаки підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які містяться в матеріалах провадження, та згідно яких ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, при проходженні медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою «Драгер» результат склав 0, 76 проміле та водій з результатами тестеру погодився, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що покази свідків містять не правдиві відомості.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на незаконність застосування приладу «ALCOTEST 6810» необґрунтоване, оскільки при оформленні поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху патрульна поліція керується Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію», затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до Розділу ІІ вказаної Інструкції поліцейський, за наявності підстав, встановлених законодавством, проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 п. 23 міжповірочний інтервал щодо газоаналізаторів складає 1 рік.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом не приймається до уваги, оскільки такі пояснення з'явились лише на стадії апеляційного розгляду , відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 він керував автомобілем.

Твердження про те, що судом не було вирішено питання про допит свідків не підтверджується матеріалами справи, які таких клопотань не містять. Підстави ставити письмові пояснення свідків під сумнів відсутні, оскільки стан алкогольного сп'яніння підтвердився актом та роздруківкою, з якими погодився ОСОБА_1

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко