Справа № 127/3796/18
Провадження № 33/772/416/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Ковальська І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Ковальська І.А., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 4 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує на неконкретність звинувачення. Зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, лише бажав пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, а не у лікарні. Свідків події під час складання протоколу не було. Його не відсторонили від керування транспортним засобом. Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан спяніння, а тому він є недійсним, а протокол недопустимим доказом.

Заслухавши виступ ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_4 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2018р. року о 21 год. 50 хв. в м.Вінниця по вул. М.Ващука, 3, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме неприродна блідність обличчя, тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційній суд не бере до уваги доводи апелянта, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, а лише бажав пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відмова апелянта від проходження огляду на стан спяніння повністю підтверджена матеріалами справи, поясненнями свідка ОСОБА_5, який був допитаний судом першої інстанції за клопотанням ОСОБА_2 та пояснив, що останній дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Окрім того, ОСОБА_2 фактично визнав факт невиконання вимоги працівників поліції про проходження огляду на стан спяніння, мотивуючи бажанням пройти огляд на місці зупинки.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Тобто працівник поліції позбавлений повноважень та засобів самостійно здійснювати огляд особи на стан наркотичного спяніння, а тому водієві було запропоновано проїхати до лікарні.

Доводи про невірне та нечітке, на думку апелянта, формулювання суті обвинувачення, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції чітко зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан спяніння та попередньо наведено ознаки наркотичного спяніння виявлені у нього.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження. Підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 4 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: