Справа № 159/5952/18
Провадження № 3/159/2678/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши у присутності педагога Пашук Т.В. матеріали, що надійшли від Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4., паспорт серії НОМЕР_1, гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого, пенсіонера, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не притягався до адміністративної відповідальності,

за ст. 173, ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 о 16 год. 35 хв. 10.11.18 р. за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 нецензурно виражався на адресу поліцейського, чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Він же, о 20 год. 07.11.18 р. у дворі за місцем свого проживання: в АДРЕСА_1, виражався нецензурними словами на адресу свого сина - потерпілого ОСОБА_3, погрожував останньому фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адмінвідповідальності, свою винуватість у вчиненні домашнього насильство визнала частково, у вчиненні дрібного хуліганства - не визнала. ОСОБА_2 28.11.18 р. в суді пояснив, що між ним і потерпілим склались неприязні стосунки, так як останній зловживає спиртним. О 20 год. 07.11.18 р. він у дворі за місцем свого проживання, дійсно, штовхнув свого сина, так як останній розпалив дрова у котельні, що було небезпечним. Він, дійсно, попередньо вживав пиво. До них прийшов поліцейський ОСОБА_1 і запитав сина, чому той п»яний, зробив йому зауваження. Його неповнолітня дочка стала захищати потерпілого. Коли дільничний поліцейський запитав його дружини про те, хто винуватий у конфлікті, то остання злякалась та не підтримала його. 10.11.18 р. поліція на нього здійснювала тиск. Поліцейський сказав йому відійти від автомобіля, хоча він запитував, чому поліція у автомобіль посадила його неповнолітню дочку та потерпілого, так як вважав, що поліція не має права садовити у один автомобіль його неповнолітню дочку та потерпілого. Але поліцейський сказав йому йти геть. Коли він вже відходив до будинку, то поліцейський ОСОБА_1 копав його, бив. Його неповнолітня дочка потім йому сказала, що вона надала такі пояснення поліції від імені потерпілого, які їй було продиктовано. У судовому засіданні 05.12.18 р. пояснив, що поліцейський свідок ОСОБА_4 копнув його після того, як він виразився на адресу поліцейського нецензурними словами. Свідок - ДОП таких дій щодо нього не вчиняв. Він шкодує з приводу порушення громадського порядку та таку свою поведінку пояснює нервовістю. Ту обставину, що його неповнолітня дочка підтвердила поліції пояснення потерпілого, пояснює тим, що останній на неповнолітню сестру впливає негативно, задобрює її, потурає їй.

Свідок ОСОБА_5 в суді 28.11.18 р. пояснила, що ОСОБА_2 - її чоловік. Потерпілий - її син. Коли 10.11.18 р. останній був п»яний, то батько його насварив. Син - викликав поліцію. Коли її син із її неповнолітньою дочкою був у поліцейському автомобілі, дочка давала пояснення. Чоловік підійшов до автомобіля поліції з приводу того, чому у автомобілі сидить дочка. Дільничний поліцейський чоловіка взяв з комір ззаду та копнув. Спілкування ж її чоловіка з поліцією вона не чула, так як стояла осторонь. У її чоловіка стосунки із неповнолітньою дочкою - нормальні, а із сином - ні. Потім дочка їй сказала, що у поліцейському автомобілі вона писала ті пояснення, що їй казали. Про події 07.11.18 р. їй не відомо, так як її на той час вдома не було.

Свідок ОСОБА_6 в суді 28.11.18 р. пояснила, що вона проживає неподалік сім»ї ОСОБА_2. 07.11.18 р. вона на 15 хв. зайшла у їх обійстя та бачила, що потерпілий був п»яний і батько його насварив за те, що той топив у котельні, і штовхнув. Матері на той час там не було. Неповнолітня дочка ОСОБА_2 викликала поліцію на свого батька.

Свідок ОСОБА_7 в суді 28.11.18 р. пояснив, що свідком подій 07 чи 10 листопада 2018 р. він не був.

Свідок ОСОБА_4 в суді 05.12.18 р. пояснив, що він у листопаді 2018 р. двічі за викликом потерпілого про домашнє насильство прибував по місцю проживання ОСОБА_2 з невеликим інтервалом у днях. Виклики поліції у обох випадках були здійснені потерпілим щодо домашнього насильства з боку батька. Вперше син пояснював, що батько п»яний і вчиняє насильство. Такі пояснення потерпілого підтвердила і неповнолітня дочка ОСОБА_2. Вдруге - було те ж, але у стані сп»яніння був і ОСОБА_2, і потерпілий. Однак, ОСОБА_2 був агресивнішим. ОСОБА_2 неналежно поводив себе по відношенню до нього як поліцейського, а потім став на вулиці біля автомобіля, де відбирались пояснення у потерпілого та неповнолітнього свідка, виражатись на його адресу нецензурними словами. З цього приводу ним було складено протокол про адмінправопорушення за ст. 173 КУпАП, а з приводу домашнього насильства матеріали було зібрано та передано дільничному поліцейському. Під час відібрання пояснення у потерпілого та неповнолітнього свідка, останні, дійсно, сідали у автомобіль поліції, так як на вулиці було прохолодно, періодично виходили з автомобіля. Під час давання пояснень неповнолітнім свідком поряд була і мати, яка зайняла байдужу позицію. Під час відібрання пояснень у неповнолітнього свідка остання однозначно свідчила проти свого батька та підтвердила пояснення потерпілого, надавала пояснення без тиску усно. Коли він з»ясував, як відбувались події, то записав слова неповнолітнього свідка і остання підтвердила їх. Він ОСОБА_2 не бив, а той - під час відібрання ним пояснень у неповнолітнього свідка та потерпілого - ображав його як поліцейського. Дружина ОСОБА_2, побоюючись чоловіка, потурає йому.

Свідок ОСОБА_8 в суді 05.12.18 р. пояснив, що він є ДОП. Що мали місце виклики поліції потерпілим з приводу домашнього насильства неодноразово. Коли він прибув до ОСОБА_2 додому для з»ясування обставин, то останній був у нетверезому стані, вів себе зухвало, перекладав відповідальність за конфлікт на сина. Неповнолітня дочка ОСОБА_2, однак, повністю підтвердила пояснення потерпілого, підтвердила факт домашнього насильства з боку ОСОБА_2 щодо потерпілого - її брата. Він ОСОБА_2 не бив.

Свідок ОСОБА_9 в суді 21.12.18 р. пояснив, що він під час чергування як поліцейський 10.11.18 р. прибув по місцю проживання ОСОБА_2 за викликом потерпілого та дочки ОСОБА_2 з приводу домашнього насильства щодо дітей з боку останнього. ОСОБА_2 душив свого сина біля будинку. Неповнолітня дочка ОСОБА_2 та потерпілий надавали пояснення поліції спочатку на вулиці, а згодом, так як ОСОБА_2 вів себе неадекватно, виганяв їх з подвір»я та виражався нецензурними словами, то неповнолітня дочка ОСОБА_2 та потерпілий сіли для давання пояснень у службовий автомобіль поліції. Вони підтвердили факт домашнього насильства з боку ОСОБА_2 щодо потерпілого та повідомили, що інколи змушені рятуватись від агресії свого батька втечею через вікна будинку. Заперечень з боку батьків неповнолітньої дочки ОСОБА_2 з приводу давання нею пояснень, не було; неподалік стояла матір дівчини - дружина ОСОБА_2, а ОСОБА_2 лише намагався перешкоджати даванню пояснень. Такі виклики з приводу домашнього насильства щодо своїх дітей з боку ОСОБА_2 були і попередньо неодноразово. Коли він прибув до ОСОБА_2 додому 10.11.18 р., то останній був у нетверезому стані, вів себе зухвало, відмовився підписувати складений щодо нього протокол про адмінправопорушення та потім втік з дому з велосипедом. З приводу цих подій він склав рапорт. Він чи інший поліцейський ОСОБА_2 не бив, фізичного насильства не застосовував. Потерпілий також вживає спиртне, однак, за характером є спокійнішим.

Неповнолітня свідок ОСОБА_10 у присутності педагога Пашук Т.В. у судовому засіданні 21.12.18 р. відмовилась від давання пояснень з покликанням на ст. 63 Конституції України.

Потерпілий у судове засідання жодного разу не з»явився.

Крім цього, винуватість ОСОБА_2 стверджується у повному обсязі матеріалами справи: даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ГП № 022472 від 10.11.18 р., серії ГП № 155222 від 09.11.18 р., рапортом поліцейського СРПП № 3 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області від 10.11.18 р., копією рапорта поліцейського Ковельського ВП ГУНП у Волинській області Місюра О.М. від 07.11.18 р. з № 14 599, заявою ОСОБА_3 від 07.11.18 р., рапортом поліцейського СРПП № 3 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 07.11.18 р..

Враховуючи матеріали справи, те, раніше ОСОБА_2 не піддавався адмінстягненню, однак, вчинив два правопорушення за короткий проміжок часу, обставин, що обтяжували б чи пом'якшували б його відповідальність, у справі немає, він не працює, утриманців не має, але має доход, так як є пенсіонером, має неповнолітню утриманку, приходжу до висновку, що достатнім та необхідним буде призначити йому стягнення у виді у виді штрафу у максимальному його розмірі, передбаченому санкцією ст. 173 КУпАП, з врахуванням санкції ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП та положень ст. 36 КУпАП.

Із ОСОБА_2 слід стягнути на доход держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 36, 40 - 1, 268, 284, 280, ст. 173, ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173, ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, із врахуванням положень ст. 36 КУпАП, накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 7 (сім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 (сто дев'ятнадцять) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на доход держави судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят два) грн. 40 коп..

Роз'яснити положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ. М. Логвинюк