Справа № 462/4365/18 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/811/21/18 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., з участю захисника Назаркевича С.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Назаркевича С.М. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 29.08.2018 р.,

встановив:

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 29.08.2018р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_3 12.07.2018 р. о 03 год. керував автомобілем марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Сихівська, 30, у м. Львова, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу Drager ALCOTEST 6820, прилад ARНЕ - 0127, тест № 781, показник - 1.05 %о, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із даною постановою, захисник Назаркевич С.М. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження у справі, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали даної справи на розгляд трудового колективу ПП «Галичина-К» для вирішення питання про застосування до ОСОБА_2 заходів громадського впливу.

В обґрунтування покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, така винесена при неповному дослідженні усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не сприяв повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні усіх обставин справи та відповідно не застосував норму ст. 21 КУпАП зважаючи на характеризуючи дані особи правопорушника та характер вчиненого правопорушення.

Вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема, щодо мотивів суду першої інстанції при відмові у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі та передачу матеріалів справи на розгляд трудового колективу у порядку ст. 21 КУпАП. Наголошує, що факт того, що ОСОБА_3 офіційно працевлаштований підтверджується, долученими до клопотання директора ПП «Галичина-К», позитивною характеристикою правопорушника, копіями наказів про прийняття його на роботу та переведення його на іншу посаду.

Вважає, що до ОСОБА_2 доцільно застосувати заходи громадського впливу, оскільки, останній має постійне місце роботи, де характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, що є обставиною, яка пом'якшує відповідальність, раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався. Окрім цього, зазначає, що виявлений у правопорушника кількісний показник алкоголю дорівнює 1.05%о, що відповідає легкому ступеню сп'яніння, і внаслідок вчиненого правопорушення не було заподіяно будь якої шкоди.

Заслухавши доповідь судді, захисника Назаркевича С. М., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив таку задоволити, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

ОСОБА_3 подав до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи у його відсутності, а тому вважаю за можливе розглядати його апеляційну скаргу без його участі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі захисника не оспорюється.

Разом з цим, вважаю обґрунтованим висновок суду першої інстанції про недоцільність передачі справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на розгляд трудового колективу в порядку ст. 21 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції врахував обставини справи, особу правопорушника, який вину у вчиненому визнав, працівникам поліції повідомив, що не працює, а у суді першої інстанції долучив до матеріалів справи накази від 30.04.1998 року про прийняття його на роботу на посаду слюсаря у ПП «Галичина-К» та від 03.01.2017 року №03/01 про переведення його на посаду менеджера, наявність у нього стану алкогольного сп'яніння у момент зупинки, що у п'ять разів перевищує допустиму норму.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю, що наявність у ОСОБА_2 постійного місця праці, а також його позитивна характеристика є недостатнім для передачі справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, котре характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, на розгляд трудового колективу на підставі ст. 21 КУпАП.

Крім того, у суді апеляційної інстанції захисник не надав жодних доказів того, що робота ОСОБА_2 пов'язана із керуванням транспортними засобами, а також він має на утриманні дітей.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції з врахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, яке буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень, а тому підстав для скасування постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29.08.2018 року немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

постановив:

апеляційну скаргу захисника Назаркевича Сергія Михайловича залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 29.08.2018 рокупро притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І. В.