П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника Мозгового О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працівника ГУ НП в Київській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 30 серпня 2018 року о 01:00 годині по пр. Броварському, 18 у м. Києві, ОСОБА_2 керував автомобілем Ssang Yong Rexton д.н. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, про що 30.08.2018 року о 01:40 годині інспектором 3 роти 2 батальйону УПП у м. Києві ДПП було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №186639. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, вважає її незаконною, оскільки судом не повно з'ясовані обставини справи. Апелянт не заперечує, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, хоча насправді транспортний засіб не був зупинений поліцейськими, а стояв на узбіччі, коли вони під'їхали, і він просив поліцейських доставити його до медичного закладу, однак йому було відмовлено. Апелянт стверджує, що даний факт має бути зафіксовано на відео з нагрудної камери поліцейського, а також показами двох свідків, яких суд так і не допитав, а лише керувався їхніми письмовими поясненнями. Тому просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки пропустив його з поважних причин, про час та місце розгляду справи він належним чином повідомлений не був, а про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 09.10.2018 року.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - Мозгового О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта, про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 27.09.2018 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_2, при цьому матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення, гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_2, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови суду І-ї інстанції.

Так, право правопорушника бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутимив судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №186639 від 30.08.2018 року, у якому викладені обставини вчинення правопорушення, а саме: що ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку; відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

Вказаний відеозапис був переглянутий і в ході апеляційного розгляду даної справи.

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Доводи про те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Посилання на те, що працівниками поліції допущено ряд порушень норм чинного законодавства України при виконанні своїх посадових обов'язків, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами.

Так, суду не надано доказів про те, що ОСОБА_2 чи його захисник зверталися з будь-якими заявами до правоохоронних органів щодо неправомірності дій працівників поліції.

Не оскаржували вони й до суду дії вказаних осіб при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж, навіть не звертались до керівництва поліції з заявою про проведення службового розслідування з приводу неправомірних дій їх підлеглих.

Крім того, суду не надано достатньо доказів про те, що наявність вказаних порушень можуть вплинути на законність оскаржуваного рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення є грубим порушенням ПДР України.

Тому, із стягненням у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива