Справа № 199/6046/18
ПОСТАНОВА

іменем України

22.08.2018 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої головним бухгалтером ТОВ «Світ скла», проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка притягується за ч. 2 ст. 163-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи головним бухгалтером ТОВ «Світ скла» (), порушила вимоги п. 51.1 ст. 51, п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 та абз. «б» п.п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного подання до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (ф. 1 ДФ) за 1 квартал 2018 року при граничному строку надання 10.05.2018, фактично надано 24.07.2018.

ОСОБА_1 була сповіщеною про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_2 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не зявилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вважаю, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-4 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 43763/04-36-13-08/31544251 від 07.08.2018, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1, ознайомлена, про що свідчить її підпис в протоколі;

- витягом з акту камеральної перевірки від 06.08.2018 № 43487/04-36-13-08/31544251, яким встановлено вищевказані порушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1, відповідно до яких остання вказала, що у звязку з технічних причин, звіт було здано несвоєчасно.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Враховуючи, що ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню, де з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження.

Так, уповноважена посадова особа ДФС у Дніпропетровській області, складаючи у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 163-4 КУпАП, виходила з того, що вона раніше притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Проте такий висновок щодо кваліфікації дій за частиною 2 вказаної статті не підтверджується доказами, зібраними у справі та ними ж спростовується, оскільки 12.06.2018 суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ухвалена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, відповідно до якої провадження по справі закрито, у звязку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Таким чином, станом на 22.08.2018 ОСОБА_1 вважається особою, яку протягом року не було піддано адміністративному стягненню за ст. 163-4 КУпАП, а тому в її діях відсутня кваліфікуюча ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-4 КУпАП, як «ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті».

В той же час, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1, враховуючи межі складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, як неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян і така перекваліфікація дій ОСОБА_1 в межах однієї статті, тобто з ч. 2 на ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, покращує її становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке є триваючим та було виявлено працівниками фіскальної служби 06.08.2018, дані про особу ОСОБА_1, яка офіційно працевлаштована, ступінь її вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що помякшують або обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 51 (пятдесят одна) гривня.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко