ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/2847/18 Суддя 1 інстанції: Ковригін О.С.
Провадження: 33/818/280/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

12 грудня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю захисника - адвоката Кужелєвої С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 25 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 25 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 30 червня 2018р. о 07-35 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Героїв Чорнобильців, 14, м. Чугуїв, не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду - в»їздні ворота домоволодіння, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп»яніння. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп»яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. п. 2.3б, 2.5 та п. 12.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Не погодившись з рішенням районного суду,ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуЧугуївського міського суду Харківської області від 25 липня 2018 року та постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що, всупереч вимог ст. 268 КУпАП, справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, не перевіривши фактичне місце проживання та реєстрації ОСОБА_3, місцевий суд надсилає судові повістки за адресою, вказаною у протоколі (АДРЕСА_1), хоча фактично ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП не відповідає вимогам ч. 2 ст. 256 КУпАП та п. 2 Розділу 2 Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Так, у графі «свідки чи потерпілі» будь - яких свідків не зазначено. Крім того, у письмових поясненнях свідків зазначено різне місце їх складання (м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 52), в той час як у протоколі вказано, що останній було складено за адресою: м. Чугуїв, вул. Щорса, 14. Також, у протоколі, складеному відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП у графі «свідки чи потерпілі» внесено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В той же час, до протоколу додаються пояснення інших свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у схемі місця ДТП вказаний нібито потерпілий, який чомусь не зазначений у протоколі. Окрім того, до протоколу не додано відео з нагрудних камер відеофіксації.

Одночасно ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, без належного повідомлення про час та місце судового розгляду. Повний текст оскаржуваного рішення було отримано заявником у канцелярії суду 08.11.18р.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 - адвокат Кужелєва С.В. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила її задовольнити, зокрема, пояснила суду, що у день, коли мали місце вище вказані події, ОСОБА_3 їхав разом із своїм товаришем (останній - за кермом), коли сталася ДТП. Водію стало недобре, тому, він пішов до аптеки, а ОСОБА_3 залишився чекати на товариша в автомобілі. Саме в цей час до ТЗ під»їхала поліція, співробітники якої почали звинувачувати чоловіка в порушенні ПДРУ. Останній намагався пояснити, що не керував авто, однак, відносно нього оформили постанову за ст. 126 КУпАП. З огляду на те, що водієм ОСОБА_3 не був, у присутності двох свідків відмовився отримувати її копію. Як пояснила захисник, протоколи за ст. ст. 124 та 130 КУпАП при ОСОБА_3 не складалися. Зазначила, що у вказаних документах у графі «свідки» не зазначено жодну із осіб, пояснення яких наявні у справі. Відсутні підписи свідків і у пртоколах на предмет отримання правопорушником їх копій.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пунктом 2.3.б ПДРУ визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДРУ, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з огляду на матеріали справи, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 027574 від 30.06.18р. (а..с 1), схему місця ДТП (а.с. 5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 8, 9), обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 порушення вимог п. п. 2.3б, 12.1 ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Погоджується з такими висновками місцевого суду і суд апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що автомобілем він не керував, є неспроможними та спростовуються зібраними доказами. Так, факт керування ОСОБА_3 автомобілем підтверджується, зокрема, поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 8, 9). Крім того, за вказаним фактом відносно ОСОБА_3 було складено постанову за ст. 126 КУпАП, яка стороною захисту наразі не оскаржена. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Розгляд справи за відсутності ОСОБА_3, як на те вказує скаржник, хоча і заслуговують на увагу, проте, не можуть розглядатися судом як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_3 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Разом із тим, зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративні правопорушення.

Так, формулюючи фактичні обставини адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, автор протоколу зазначав про відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп*яніння та порушення ним вимог п.2.5 ПДР України (а.с. 3). Зазначені обставини є взаємовиключними, оскільки стан сп*яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП та Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/735 Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду, у зв*язку з чим постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

З урахуванням вимог апеляційної скарги та того, що закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 25 липня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки,- змінити, виключивши з неї посилання на притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, закривши за п. 7 ст. 247 КУпАП, а також в частині стягнення, зазначивши стягнення у виді 340 (триста сорок) гривень штрафу.

В решті залишити постанову без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева