Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/118/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р.І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2018 року ОСОБА_3визнаний винуватим у тому, що 07.07.2018 року, о 23 годині 21 хвилина, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2, по вул. Садовій в м. Кропивницькому був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_3 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови районного суду та апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову відносно нього скасувати у повному обсязі, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що постанова про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП винесена 19.09.2018 року, без його участі. Разом з тим, в мотивувальній частині постанови зазначено, що про час і місце розгляду справи він повідомлений повісткою, проте будь-яких повісток або повідомлень щодо розгляду справи він не отримував.

Згідно ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Проте, упродовж 3-х днів з моменту винесення, постанову він не отримав. Внаслідок цього, встановлений строк на оскарження постанови про накладення на нього адміністративного стягнення пропущений з поважних причин.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що свою вину не визнає повністю та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп'яніння.

В постанові суду першої інстанції зазначено, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч, 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 237146 від 08.07.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відеозаписом обставин правопорушення.

Але пояснення свідків взагалі зроблені на бланках, а відеозаписом підтверджується, що його патрульна поліція не зупиняла та те, що автомобілем він не керував.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за наявності її належного повідомлення в матеріалах справи та якщо на момент розгляду справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справ.

Так, відповідно до постанови зазначено, що в судове засідання він не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповістив, будь яких заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього на адресу суду не надходило.

Разом з цим, вказане не відповідає дійсності, оскільки він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Таким чином, розгляд справи у його відсутність позбавив його права на захист.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився, будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду від останнього не надходило. З урахуванням положень ч.6 ст. 294 КУпАП, приходжу до висновку, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи та можливо розглядати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 присутній не був, оскільки належним чином не повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи.

Копію постанови районного суду ОСОБА_3 направлено 20.09.2018 року, проте матеріали справи не містять об'єктивної інформації про її отримання останнім.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 про видачу судового рішення, копію оскаржуваної постанови він отримав 07 листопада 2018 року, а апеляційну скаргу подав 13 листопада 2018 року.

У зв'язку з цим, вважаю обґрунтованими доводи ОСОБА_3 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2018 року, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення йому копії постанови у відповідності до ст. 285 КУпАП.

Враховуючи обставини, на які посилається апелянт та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, що ОСОБА_3 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 та 283 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14, «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, зазначено:

звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників;

суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Вказаних вимог закону, районний суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, недотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, судовий розгляд відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Районний суд, розглядаючи справу без участі правопорушника, в судовому рішенні послався на те, що ОСОБА_3 відомо, що судові повістки будуть йому направлятись за адресою, вказаною ним у протоколі, але своїми фактичними діями він ігнорує їх отримання, що вказує на його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не з'являтися в судове засідання для розгляду справи.

Разом з тим, поза увагою суду залишилася заява ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, посилаючись на відсутність інформації про дату та час розгляду. Проте, районний суд вказане питання залишив без розгляду, чим фактично позбавив особу, яка притягується до адміністративної відповідальності права приймати участь особисто в судовому засіданні.

Таким чином, розгляд справи без участі ОСОБА_3, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, є порушенням його права на захист, а тому постанова районного суду підлягає безумовному скасуванню з винесенням нової постанови.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_3 в поданій апеляційній скарзі вину не визнає та вказує, що автомобілем він не керував, відеозапис спростовує факт керування автомобілем саме ним, а пояснення свідків взагалі зроблені на бланках, а тому недоведена поза розумним сумнівом його вина у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі наступними доказами.

Протоколом серії БД № 237146 від 08 липня 2018 року, згідно якого 07 липня 2018 року о 23-21 год. ОСОБА_3 керував т/з «Тойота», д/н НОМЕР_2 у м. Кропивницькому по вул. Садовій, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вказані особи були присутні під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, який у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров'я.

Вказані обставини також підтверджуються оптичним носієм інформації, а саме: диском з відеозаписом подій з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого, ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці допомогою приладу «Драгер» відмовився.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що він автомобілем в той день не керував, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується письмовими доказами в матеріалах адміністративної справи.

Крім того, факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом також підтверджується наявними у справі постановами серія ВР № 009540 від 07 липня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_3, керуючи т/з «Тойота», д/н НОМЕР_2, 07 липня 2018 року о 23 год. 22 хв. у м. Кропивницькому по вул. Садовій, 119, порушив вимогу знака 2.2. ПДР, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Також, відповідно до постанови серія ВР №283388 від 08 липня 2018 року ОСОБА_3 керуючи т/з «Тойота», д/н НОМЕР_2 07 липня 2018 року о 23 год. 21 хв. у м. Кропивницькому по вул. Садовій, 119, без посвідчення водія за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Законність вказаних постанов, ОСОБА_3 під сумнів не поставив та не спростував належними доказами, не оскаржив , в установленому законом порядку, а тому виходячи з сукупності вищенаведених доказів, зібраних по справі, перевіривши їх при розгляді даної справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольногосп'яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами.

Відповідно до ст. 294 ч. 8 п. 3 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Згідно ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 ч. 2 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вчинив 07 липня 2018 року, а тому на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, разом з тим, постанова районного суду підлягає скасуванню із винесенням нової постанови, а провадження по справі закриттю у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ч.2 ст. 38 ч.2, п.7 ч.1 ст. 247, ч.2, п.3 ч.8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку подання апеляційної скарги, задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк подання апеляційної скарги на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.09.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.09.2018 року, якою ОСОБА_3,визнаний винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати.

ОСОБА_3визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по даній справі закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко