АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/774/103/17 Головуючий у 1-й інстанції - Католікян М.О.
Справа № 199/646/17 Суддя-доповідач - Крот С.І.
ПОСТАНОВА

18 травня 2018 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Крот С.І. за участю:

представників Дніпропетровської митниці ДФС Романенко І.М.,

Козія І.М.,

представника особи, яка притягується

до відповідальності, адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку Ізраїлю, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень та конфіскації предметів правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил № 0146/UA110030/17 від 05.06.2017 - Книжка 1934 року випуску "Слово о полку Игореве" з кольоровими ілюстраціями, тиражом 3300 екземплярів з екслібрисом ОСОБА_7 на першій сторінці,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0146/UA110030/17 05 червня 2017 року о 20.10 год. у відділі митного оформлення № 2 м/п "Спеціалізований" Дніпропетровської митниці ДФС під час здійснення митного контролю та митного оформлення пасажирів і багажу, що слідували авіарейсом № 791 сполученням "Дніпро -Тель-Авів", громадянка Ізраїлю ОСОБА_5 обрала порядок проходження митного контролю через зону (коридор) спрощеного митного контролю "зелений коридор", тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчили про факти, що мають юридичне значення. Після перетину ОСОБА_5 білої смуги, яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю "зелений коридор", було здійснено усне опитування ОСОБА_5 з оглядом її ручної поклажі та багажу, в результаті чого встановлено наявність книги 1934 р.в. "Слово о полку Ігореві" з кольоровими ілюстраціями тиражом 3300 екземплярів з еколібрисом ОСОБА_7 на першій сторінці. Книга знаходилася в дорожній сумці громадянки, а наявність книги була встановлена за допомогою ТЗМК "Рапіскан".

Відповідно до висновку державної експертизи Дніпропетровської обласної універсальної наукової бібліотеки Первоучителів слов`янських Кирила і Мефодія від 21 червня 2017 року № 90 та доповнення до нього від 12 липня 2017 року № 104 зазначена вище книга має велику культурну цінність і підлягає включенню до Державного реєстру національного культурного надбання, а її вартість складає 5 200 грн.

Частиною 2 статті 366 МК України передбачено, що канал, призначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Таким чином, згідно указаного протоколу громадянка Ізраїлю ОСОБА_5 під час здійснення митного контролю та митного оформлення пасажирів і багажу, що слідували авіарейсом № 791 сполученням "Дніпро -Тель-Авів", порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у здійсненні переміщення твору друку, виданням до 1945 року, який підпадає під встановлені законодавством обмеження та потребує дозволу на вивезення за межі митної території України згідно п.7 додатку 1 до наказу Міністерства Культури і мистецтв України № 258 від 22 квітня 2002 року, мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України.

У цьому зв'язку працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил № 0146/UA110030/17, один примірник якого вручено під підпис громадянці Ізраїлю ОСОБА_5, яка від підпису протоколу та одержання його примірника не відмовилась, надавши пояснення на окремому аркуші, відповідно до яких висловила готовність сплатити штраф. Крім того, зміст протоколу було перекладено на російську мову, що засвідчено підписами свідків.

06 червня 2017 року Дніпропетровською митницею ДФС було прийнято від громадянки Ізраїлю ОСОБА_5 в рахунок забезпечення штрафу 1700 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 9 від 06 червня 2017 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року ОСОБА_5 визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень та конфіскації предметів правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил № 0146/UA110030/17 від 05.06.2017 - Книжка 1934 року випуску "Слово о полку Игореве" з кольоровими ілюстраціями, тиражом 3300 екземплярів з екслібрисом ОСОБА_7 на першій сторінці.

На вказану постанову суду особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, громадянкою Ізраїлю ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, повернути їй конфіскований предмет правопорушення Книжку 1934 року випуску "Слово о полку Игореве" з кольоровими ілюстраціями, тиражом 3300 екземплярів з екслібрисом ОСОБА_7 на першій сторінці.

У судовому засіданні адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5, підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, представники Дніпропетровської митниці ДФС Романенко І.М. та Козій І.М. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пояснювали, що постанова суду першої інстанції законна та обгрунтована.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 01 листопада 2017 року, відомостей про вручення копії постанови негайно після її проголошення або про направлення її учасникам, відповідно до ст. 285 КУпАП, в справі відсутні. З матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 апеляційна скарга подана 01 серпня 2017 року. Разом з тим, враховуючи, що, як вбачається з її апеляційної скарги, про наявність оскаржуваної постанови їй стало відомо 03 листопада 2017 року, інших даних у справі не має, оскільки дані про отримання нею копії повного тексту постанови відсутні, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта і розцінює обставини, на які вона посилається, як поважні.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 366 МК України передбачено, що канал, призначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до вимог наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258 товари, що мають культурну цінність і підлягають включенню до Державного реєстру національного культурного надбання, підлягають обов`язковому письмовому декларуванню з наданням дозволу Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно з Наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258 Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України до Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен, відносяться твори друку, видані після 1945 року.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_5 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, а саме: порушила порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто перемістила через митний кордон України, обравши форму проходження "зелений коридор" товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи та були досліджені судом першої інстанції.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0146/UA110030/17 від 05.06.2017 року (а.с. 3-5), доповідною запискою державного інспектора відділу митного оформлення № 2 м/п "Спеціалізований" від 06.06.2007 року (а.с. 6), актом прийому-передачі матеріалів справи про порушення митних правил від 06 червня 2017 року (а.с. 7), письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 05 червня 2017 року (а/.с. 9), квитанцією до прибуткового касового ордеру № 9 від 06 червня 2017 року про прийняття від громадянки Ізраїлю ОСОБА_5 в рахунок забезпечення штрафу 1700 грн.(а.с. 10), актом опису предметів № 11 від 06 червня 2017 року (а.с. 11), висновком Державної експертизи від 21 червня 2017 року № 90 та доповненням до його резолютивної частини щодо належності дослідженої книги до культурних цінностей (а.с. 17-19, 21), протоколом опитування свідка ОСОБА_8 (а.с. 22-23) та іншими матеріалами, які містяться у справі про порушення митних правил.

Що стосується доводів, на які посилається в апеляційній скарзі апелянт про відсутність права судом розглядати дану справу відносно неї у зв`язку зі спливом передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячного строку, то вони є необгрунтованими, оскільки відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючи порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477- 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, місцевий суд, належним чином мотивувавши свої висновки, правильно встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП підлягають застосуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини подій, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Не можна погодитись і з твердженням апелянта в апеляційній скарзі про порушення її права на користування послугами перекладача.

Згідно з матеріалами справи 05 червня 2017 року після складання протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_5, зміст протоколу було перекладено на російську мову, про що засвідчено в протоколі особистими підписами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, та про що власноруч ОСОБА_5 було зазначено, що від підпису протоколу та одержання його примірника особа, що притягується до відповідальності, не відмовлялася. Перекладач до участі у складанні протоколу не залучався.

Також ОСОБА_5 05 червня 2017 року було надано письмове пояснення на російській мові (а.с. 9) про те, що вона не знала про правила провозу книги "Слово о полку Ігореві", що просить врахувати при розгляді, та готова сплатити штраф.

Крім того, відповідно до пояснень ОСОБА_5, наданих нею до апеляційного суду 17 травня 2018 року, до Ізраїлю на постійне місце проживання вона переїхала в 1997 році, в період з 1980 по 1990 роки навчалася в школі в м. Чернігові, де вивчала українську мову.

Будь-яких істотних порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, відносно ОСОБА_5 і дотримавшись при цьому вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обгрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Крот С.І.