ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/208/18 Справа № 205/204/18 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К.О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, що проживає за адресою: м. Дніпро,

АДРЕСА_1,

визнанано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 30 грудня 2017 року о 02.40 год. у м. Дніпрі на вул. Ю. Кондратюка в районі будинку № 5 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, та на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року, мотивуючи тим, що він не приймав участь в судовому засіданні, а про оскаржуване рішення він дізнався 03 жовтня 2018 року, коли отримав в суді копію постанови від 06 березня 2018 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 30 грудня 2017 року його було затримано о 03.00 годині 30 грудня 2017 року і поміщено до кімнати затриманих Новокадацького ВП о 03.50 годині 30 грудня 2017 року, проведено огляд в присутності двох понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Проте, з пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вбачається, що кожен з них був присутнім о 03.50 годині 30 грудня 2017 року та бачив, як він керував автомобілем, відмовився виконувати законні вимоги працівників поліції, намагався втекти, відмовився від проходження медичного огляду. Вказує на те, що покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 суперечать даним, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про фальсифікацію працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КупАП. Звертає увагу на те, що сфальсифікована працівниками поліції підстава нібито зупинки його автомобіля - при зміні руху не включив покажчик повороту, однак це окремий склад адміністративного правопорушення, але жодного протоколу про це порушення складено не було. Крім того, з пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння саме під час керування автомобілем, при цьому через відсутність даних відомостей їх також неможливо зіставити з тими даними, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників патрульної поліції для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп'яніння. Також, в поясненнях свідків відсутня інформація з приводу конкретного способу вчинення протиправного діяння, а саме не вказано, від якого саме огляду відмовляється водій на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, чи від освідчення в закладі охорони здоров'я.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та наполягав на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він отримав її копію за межами строку апеляційного оскарження, підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ним з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, у присутності яких саме ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в установлено законом порядку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 у своїй сукупності не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт його відмови від огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.

Так, з письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які між собою узгоджуються, вбачається, що останні були присутні, коли ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, що включає в себе як проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу, так і проходження огляду у відповідній установі охорони здоров'я.

Доводи апеляційної скарги апелянта, які полягають у тому, що наявні свідки не могли бачити як він керував транспортним засобом, оскільки їх було залучено о 03.50 год., а правопорушення він скоїв згідно протоколу о 02.40 год. то такі доводи є неспроможними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 було затримано працівниками поліції та доставлено до відділу поліції саме для складання у відношенні нього протоколів за ст.ст. 185, 130 КУпАП, що випливає із протоколу затримання (а.с.6), який датовано 30 грудня 2017 року та складено о 03.00 год. у присутності понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_3, та за участю яких було проведено огляд ОСОБА_1, в подальшому на останнього було складено протоколи за ст. 185 КупАП, оскільки останній намагався втекти у стані алкогольного сп'яніння, щоб уникнути відповідальності (а.с. 9), та за ч. 1 ст. 130 КУпАП за участю тих самих свідків, що в свою чергу виключає сумніви у правдивості та послідовності надання пояснень, оскільки за наявних обставин вони могли бачити розвиток подій того часу з самого початку.

Що стосується доводів апелянта про суперечність пояснень свідків з даними, які вказані у протоколі, то такі доводи, з огляду на вищевикладене, свого підтвердження не знайшли та судом апеляційної інстанції сприймаються як узгоджені та мають всі ознаки послідовності.

Одночасно слід зазначити, що згідно наявних матеріалів провадження та встановлених судом обставин апелянтом не було оскаржено факту притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

Інші доводи ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот