Справа № 206/5240/18
Провадження № 3/206/1801/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

16.11.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Грицаюк Н.М.,

при секретарі Норі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

07.09.2018 року о 00 год. 00 хв. в м. Дніпро по вул. Новосільна, 1 в приміщенні КП «ДНД» ДОР, ОСОБА_1, який керував т/з ЗАЗ 110207 з ознаками наркотичного спяніння (зіниці не реагують на світло), відмовився від проходження медичного освідчування на стан спяніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні від 10.10.2018 року вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнав в повному обсязі, оскільки він намагався пройти огляд, перебуваючи в приміщенні медичного закладу, він зібрав зразок сечі, однак йому сказали, що цього недостатньо, в подальшому дали випити води з під крану, однак його знудило. Більше він так і не зміг зібрати зразок, оскільки не відчував бажання справити природну потребу. Здати інші зразки біоматеріалу (кров) йому запропоновано не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала суду, що працює на посаді лікаря-нарколога КП «ДНД» ДОР, 07.09.2018 року о 00 год. до приміщення закладу був доставлений ОСОБА_1 в супроводі працівників поліції, для проходження експертизи на виявлення стану наркотичного спяніння. Для проходження експертизи було ОСОБА_1 було необхідно здати 100 мл біоматеріалу (сечі). Йому було надано випити воду в кількості 1,5 л та надано час з 00 год. 50 хв. до 03 год. 50 хв., однак він так і не зміг надати зразок, в звязку з чим в присутності свідків було складено акт про відмову від проходження огляду для встановлення стану наркотичного спяніння.

В подальшому ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знав про дату та час судового засідання, що підтверджується розпискою. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суд вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1, оскільки він належно повідомлений про розгляд справи,

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаного про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12 ІІ розділу Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Відповідно до п. 7, 8, 12, 13 ІІІ розділу Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння (п. 2.5). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не дивлячись на не визнання своєї вини самим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення БД № 174359 від 07.09.2018, відповідно до якого 07.09.2018 року о 00 год. 00 хв. в м. Дніпро по вул. Новосільна, 1 в приміщенні КП «ДНД» ДОР, ОСОБА_1, який керував т/з ЗАЗ 110207 з ознаками наркотичного спяніння (зіниці не реагують на світло), відмовився від проходження медичного освідування на стан спяніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких вбачається, що 07.09.2018 року вони були запрошені в якості свідків за адресою: м. Дніпро, вул. Новосільна, 1, де в їх присутності водій ОСОБА_1, маючі ознаки наркотичного спяніння, пройшов медичне обстеження в неповному обсязі, а саме: не здавши аналізи в медичному закладі у встановленому законом порядку для визначення стану спяніння.

Висновком КП «ДНД» ДОР» щодо результатів огляду з метою виявлення стану спяніння, відповідно до якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, медичний огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку не пройшов.

Також, поясненнями експерта ОСОБА_2, яка зазначила, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу та можливість надати зразок біоматеріалу для проходження огляду.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 все ж таки своїми діями відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в лікарні.

Щодо пояснень самого ОСОБА_1 з приводу того, що він не міг пройти огляд це є лише його лінія захисту, до даних пояснень суд відноситься критично, як до таких що спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та лікаря-нарколога ОСОБА_2, висновком щодо результатів огляду, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає вину ОСОБА_1В, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покаранням, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважє за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10200 (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М. Грицаюк