ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/236/18 Справа № 210/4620/18 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С.В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка працює на посаді начальника відділу обліку заробітної плати управління бухгалтерського обліку та фінансової звітності адміністрації з фінансів та менеджер з обліку заробітної плати центру об'єднання бізнес послуг, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнаної винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 15 серпня 2018 року на адресу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з Головного управління державної служби України з питань праці надійшов протокол про адміністративне правопорушення № ДН1000/263/АВ/П/ПТ, який складений 09 серпня 2018 року інспектором праці Харченко М.Б. відносно ОСОБА_2, яка працює на посаді начальника відділу обліку заробітної плати управління бухгалтерського обліку та фінансової звітності адміністрації з фінансів та менеджер з обліку заробітної плати центру об'єднання бізнес послуг.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення № ДН1000/263/АВ/П/ПТ вбачається, що ОСОБА_2, працюючи на посаді начальника відділу обліку заробітної плати управління бухгалтерського обліку та фінансової звітності адміністрації з фінансів та менеджер з обліку заробітної плати центру об'єднання бізнес послуг допустила порушення законодавства про працю, а саме: у розрахунковому листі заробітної плати ОСОБА_4 за березень 2018 зазначена «депонована заробітна плата» у сумі 53935,00 грн. і ця ж сума зазначена як «виплачена (на банк)». У відповідності до п. 1.2 Постанови Правління Нацбанку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» депонована заробітна плата - це кошти, що одержані у національній валюті для виплат, пов'язаних з оплатою праці та не виплачені в установлений строк окремим фізичним особам. Тобто саме, належна до виплати на вимогу працівника поза термінами встановлених виплат. Заробітна плата у ПАТ «АМКР» своєчасно перераховується на карткові рахунки працівників, тому невиплата заробітної плати за березень 2018 року ОСОБА_4 у встановлені строки є порушенням вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень та стягнуто з останньої на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі представник зазначає, що постанова суду від 25 вересня 2018 року у справі № 210/4620/18 не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки під час розгляду 30.08.2018 р. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області вказаного вище питання про накладення штрафу за порушення законодавства про працю було встановлено, що порушення законодавства з боку ПАТ «АМКР» не було.

Так з'ясувалося, що постанова Правління Нацбанку України від 15.12.2004 р. № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» не має відношення до зазначеної ситуації щодо технічної помилки у внутрішньому процесі підприємства з генерування розрахункових листів (табуляграм).

На час повідомлення про належні до виплати суми заробітної плати за березень 2018 р. (повідомлення, яке формується шляхом банківської виписки в банкоматі на вимогу працівника, інформація банку про час завантаження додається) методологічна бухгалтерська помилка була виправлена з застосуванням систем обліку/нарахування SAP HR заробітної плати прийнятої на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Представник зазначає, що підприємство ПАТ «АМКР» здійснює виплати працівникам заробітної плати в безготівковому порядку, зокрема і ОСОБА_4

Присвоєння коду 291 з формулюванням «Депонована заробітна плата» в розрахунковій табуляграмі за березень 2018 року регулюється прийнятими на підприємстві стандартами SAP HR щодо безготівкових (в т.ч. не перерахованих на розрахунковий рахунок) нарахувань/розрахунків і не має відношення до регульованого «Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Нацбанку України від 15.12.2004 р. №637, порядку роботи з готівковими коштами та не могло порушувати його приписів, в т.ч. також і через те, що положення втратило чинність 29.12.2017 р. на підставі Постанови Правління Нацбанку України №148.

На думку представника в діях ОСОБА_2, яка працює начальником відділу обліку заробітної плати управління бухгалтерського обліку та фінансової звітності адміністрації з фінансів ПАТ «АМКР», відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Крім того, обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження представник наголошує, що постанову суду від 25.09.2018 року дізнався лише 16.10.18 року, коли повний текст постанови ОСОБА_2 отримала поштою, та суд першої інстанції належним чином не повідомив про дату та час судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за відсутності ОСОБА_2, про постанову суду представник ОСОБА_1 дізнався лише 16.10.2018 року, оскільки ОСОБА_2 отримала копію постанови лише 16.10.2018 року поштою, а апеляційну скаргу в її інтересах подав захисник-адвокат 19 жовтня 2018 року, дотримавшись 10-ти денного строку на її оскарження.

Згідно із вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне рішення.

Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 280 КУпАП та не з'ясовано, всіх обставин справи про адміністративне правопорушення та належним чином не встановлено фактичних обставин адміністративного правопорушення. Так, суд встановлюючи, що невиплата заробітної плати за березень 2018 року ОСОБА_4 у встановлені строки є порушенням вимог ч.1 ст. 41 КУпАП не звернув уваги на те, що відповідно до акту інспекційного відвідування від 03.08.2018 року бонус за підсумками року ОСОБА_4 не нараховувався, сума 53935,00 гривень нарахована помилково, тобто встановлені обставини невиплати заробітної плати не підтверджуються доданими матеріалами.

Також відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 помилка в сумі нарахування ОСОБА_4 була виявлена до перерахування коштів, а тому зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини помилкового перерахування ОСОБА_4 суми 53935,00 гривень у березні 2018 року також не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Отже, під час перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов'язково з'ясовані під час розгляду справи, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити представнику ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 строк для подання апеляційної скарги на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року - задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, - скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко