Справа № 711/2372/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Степаненко О.М., розглянувши обєднані справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В проваджені Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст.173 КУпАП.

До початку розгляду адміністративних матеріалів суд забезпечив право ОСОБА_1 для використання юридичної допомоги та надав час для її отримання з 05.04.2018 (попередня дата призначеного судового засідання розгляду адміністративної справи та задоволення вказаного клопотання).

07.05.2018 в судове засідання зявився ОСОБА_1, а також особа на імя ОСОБА_2, який надав довіреність від 02.05.2018, посвідчену головою КСН мікрорайону «Дніпровський», якою ОСОБА_1 уповноважував ОСОБА_2 бути його представником та представляти його інтереси у суді від його імені з будь-яких питань захисту його цивільних, майнових, немайнових та будь-яких інших прав з усіма правами, які надані позивачу, відповідачу, тертій особі та потерпілому. В звязку з чим ОСОБА_1 просив допустити ОСОБА_2 як фахівця у галузі права.

Суд, керуючись положеннями ч.1 ст. 268 КУпАП, відмовив у допущенні ОСОБА_2 як фахівця у галузі права, так як останній не надав належних документів, які могли б підтвердити, що він є спеціалістом у галузі права або давали б йому можливість за законом на надання такої правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Інших клопотань про необхідність забезпечення юридичної допомоги від ОСОБА_1 в судовому засіданні не надходило.

Відповідно до відомостей, які зазначені у протоколі, суть адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП полягає в наступному:

04.03.2018 о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м. Черкасах по вул. М.Залізняка, 3 керував автомобілем Toyota Celica н.з. СА7654АА в стані наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що у визначений у протоколі день та час транспортними засобами не керував, підтвердив, що перебував в алкогольному та наркотичному спянінні. За кермом автомобіля Toyota Celica був його знайомий, який вподальшому втік. З приводу його письмовий пояснень, які ним були надані працівникам поліції, пояснив, що їх суть не відповідає дійсності, так як ці пояснення викладені українською мовою, яку він не розуміє. Просив закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1, його вина у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП доводиться наступними доказами.

За положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, та іншими доказами.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1, які відібрані інспектором роти №1 БУПП в Черкаській області ОСОБА_3 04.03.2018, ОСОБА_1 пояснив, що в цей день о 22 год. 15 хв., він, керуючи автомобілем Toyota Celica н.з. СА7654АА, приїхав за адресою: м.Черкаси, вул. М.Залізняка, 3 для розмови з дівчиною, яка не оплатила послуги таксі, які він їй надав.

Суд звертає увагу, що у протоколі власноруч зазначені ОСОБА_1 відомості, про те, що пояснення з його слів записано вірно, ним прочитано, зауважень та доповнень він не мав. Інших відомостей, як то про можливе перебування за кермом іншої особи, неволодіння українською мовою тощо, його пояснення не містять, при тій умові, що ОСОБА_1 не був позбавлений права внести такі зауваження.

Щодо факту неволодіння ОСОБА_1 українською мовою суд ставить під сумнів, так як всі процесуальні документи, з якими він звертався до суду, складені виключно українською мовою.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_4 частково підтвердив свої пояснення, які він давав працівникам поліції, та показав, що не бачив, хто знаходився за кермом автомобіля Toyota Celica н.з. СА7654АА.

Оцінюючи в сукупності пояснення ОСОБА_4 суд надає перевагу його письмовим поясненням, які він давав безпосередньо на місці подій, зокрема про те, що він бачив, як ОСОБА_1. сідав в свій автомобіль і керував ним. Вказані пояснення на думку суду є правдивими, так як свідок, даючи такі пояснення 04.03.2018 відносно ОСОБА_1 не мав часу змовитись між собою. В той же час ОСОБА_4 даючи показання в суді дав необєктивну інформацію з метою можливого сприяння ОСОБА_1 уникнути від відповідальності.

Стан перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння підтверджується Висновком №224 від 04.03.2018, за яким встановлений діагноз ОСОБА_1 перебування його в наркотичному спянінні внаслідок вживання марихуани.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями рапорта поліцейського ОСОБА_5. від 20.03.2018, відповідно до якого інспектор зазначав, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджено як самим ОСОБА_1 так і водієм, який знаходився поряд з місцем події.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 №1452/735, зокрема п. 2 Розділу І «Загальні положення», огляд на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачені п. 4 цього розділу Інструкції, ними є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За правилами пункту 12 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Суд констатує, що з боку поліцейських визначений Інструкцією порядок огляду був дотриманий.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП із застосуванням стягнення, передбаченого вказаною статтею Кодексу. Застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Що стосується протоколу, складеному відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП встановлено наступне.

Суть адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП полягає в наступному:

04.03.2018 о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1 у громадському місці будинку №64 по вул. Піонерська в м. Черкаси висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_6, чим порушував громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення винним себе також не визнав, пояснив, що дійсно приїздив до ОСОБА_6 для розмови за оплату наданих ним послуг таксі в сумі 70 грн., які вона не оплатила та втекла. Така розмова дійсно відбулась, він просив повернути вказані кошти. Під час розмови ОСОБА_6 послизнулась і він підхопив її під руку, щоб вона не впала. Це їй вистачило для того, щоб інсценувати, що він її нібито вдарив. Просив закрити провадження за відсутністю складу адмінправопорушення за ст. 173 КУпАП.

Суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП з огляду на викладене.

Судом взяті до уваги письмові пояснення ОСОБА_6, яка 04.03.2018 інспекторам поліції пояснила, що ОСОБА_1 (на той час для неї невідомий чоловік) у визначений в протоколі день та час ударив її рукою по обличчю та погрожував розправою, визловлювався нецензурною лайкою. Свої дії він пояснив, що вона нібито не розрахувалась з ним, коли він її підвозив додому.

За поясненнями свідка ОСОБА_4, які він надав в судовому засіданні, судом підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у визначений у протоколі день та час разом із ОСОБА_6, а також свідок вказав, що чув хлопок, однак не міг пояснити його походження.

При цьому із підстав зазначених вище, суд бере до уваги і використовує як доказ первісні письмові пояснення ОСОБА_4 від 04.03.2018, зокрема про те, що він бачив, конфлікт, який відбувався між ОСОБА_1 (на той час для нього невідомий чоловік) і дівчиною, зазначив, що конфлікт розпочав ОСОБА_1 та стосувався він грошей, які нібито не заплатила дівчина. Він бачив, що чоловік схопив дівчину за куртку та тряс її. Також він чув звук, схожий на удар, але хто кого ударив він не бачив.

Рапортом інспектора поліції ОСОБА_7 від 04.03.2018.

Оцінюючи такі докази суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як варіант захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Обставини, які помякшують або обтяжують відповідальність не встановлені.

Приймаючи до уваги специфіку видів покарань, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ст.173 КУпАП суд приймає рішення застосувати положення ч.1 ст. 36 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за кожне правопорушення окремо.

Керуючись ст. ст. 278, 279, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладанням на нього штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з накладанням на нього штрафу в розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн.

Кожне стягнення виконується окремо.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_8