Справа № 742/1110/18 Головуючий у 1 інстанції Павлов В.Г.
Провадження № 33/795/207/2018
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі :

Головуючого суді - Акуленко С.О.,

правопорушника - ОСОБА_2,

його захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 квітня 2018 року, -

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, з даних протоколу - працюючого водієм

притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

04.04.2018 року о 11 год. 00 хв. на 27 км автошляху Прилуки-Сергіївка ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-2705 /д.н.з. НОМЕР_1/ з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, а справу закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. В підтвердження своїх вимог зазначив, що в порушення інструкції ОСОБА_2 пройшов обстеження на місці за допомогою приладу «Драгер» та після отримання результату про відсутність ознак алкогольного сп'яніння - відмовився їхати в лікарню, оскільки не було підстав. Також, зазначив, що в районному суді не було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Крім того, ОСОБА_2 категорично заперечував написання пояснень. Також, вказує, що зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп'яніння не відповідають «Інструкції». Також, посилається на різні положення «Інструкції», які, на його думку, були порушенні під час проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

ОСОБА_2, підтримав подану адвокатом апеляційну скаргу і просив її задовольнити та наголошував, що проходив тест на стан сп'яніння на місці, продував прилад.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог, викладених у ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. ОСОБА_2 відмовився проходити медичний огляд на вимогу працівника поліції, про що свідчать пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вони давали на місці події.

Крім того, суд звертає увагу, законодавцем передбачена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобом в стані алкогольного сп'яніння, але і за відмову в проходженні медичного огляду на стан сп'яніння.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2018 року серія БД № 034914, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, поясненнями самого ОСОБА_2.

Крім того, судом першої інстанції, під час судового розгляду були допитаній працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження освідування на місці та проведення огляду в лікарні, про що власноручно написав пояснення.

Крім того, в районному суді був допитаний свідок ОСОБА_5, який також підтвердив свої пояснення, які він давав на місці події, та показання працівників поліції. Також, підтвердив факт відібрання поліцейськими від ОСОБА_2 письмових пояснень.

Аналізуючи наявні матеріали провадження, суд вважає, що судом першої інстанції всебічно та в повному обсязі здійснена перевірка матеріалів та обставини. Наявним доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так суд правильно дійшов висновку щодо грубого порушення правил дорожнього руху і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також в повній мірі оцінив особу порушника та правильно призначив адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко