АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/163/18 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.02.2018 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень в дохід держави.

Також стягнуто ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 26.11.2017 року приблизно о 21 год 30 хв, перебуваючи за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 спричинив скандал під час якого шарпав за верхній одяг, штовхав, принижував честь та гідність своєї матері ОСОБА_2, тим самим вчинивши насильство в сімї.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити. Вказує на недотримання при розгляді справи його прав, передбачених ст.268 КУпАП у звязку з розглядом справи за його відсутності та неповідомлення його про час та місце її розгляду, а також відсутність права у суду апеляційної інстанції розглянути її по суті, оскільки повноваження останнього згідно зі ст.294 КупАП обмежуються лише переглядом рішення по справі, а не її розглядом .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із викладених у ній мотивів, вважаю, що остання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА 821338 від 27.11.2017 року, заяві ОСОБА_2 від 26.11.2017 року, поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 26.11.2017 року.

Суд дослідив їх у судовому засіданні, надав належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення - вчинення насильства в сімї, тобто умисного вчинення будь-яких дій психологічного характеру (погрози, образи, переслідування), внаслідок чого могла бути, чи була завдана шкода психологічному здоровю потерпілого.

Доказів невинуватості ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в судовому засіданні під час перегляду постанови суду першої інстанції здобуто не було.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист, то вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене 173-2 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

Не дивлячись на те, що судом вживались заходи щодо забезпечення явки обвинуваченого через органи Національної поліції, правопорушника доставлено до суду не було, а справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1, відомості про те, що йому було відомо про час та місце розгляду справи 23.02.2018 року в суді відсутні.

Тому, вважаю, що в даному випадку були порушені вимоги закону щодо обовязкової присутності особи, яка притягується до адмінвідповідальності під час розгляду справи.

А тому судом апеляційної інстанції було відновлено право особи безпосередньо брати участь у судовому засіданні, давати пояснення, користуватись правовою допомогою.

Проте, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, провадження в справі підлягає закриттю, оскільки правопорушення вчинено ще 26.11.2017 року, а 26.02.2018 року сплив трьохмісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності.

При цьому доводи апелянта про те, суд першої інстанції позбавлений можливості ухвалити нове рішення щодо винуватості особи у скоєнні адмінправопорушення не заслуговують на увагу з огляду на вимоги п.3 ч.8 ст.294 КупАП, якою прямо це передбачено.

В звязку з вищенаведеним, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова суду-скасуванню з ухваленням нової, якою провадження в справі підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року щодо нього скасувати, постановити нову, якою провадження стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

копія вірна:

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4