Справа № 159/4149/18
Провадження № 3/159/1933/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Наваляний Т.Д., з участю захисника ОСОБА_1, розглянувши справу, що надійшла від УПП У Волинській області ДПП відділу організації несення служби в м. Ковелі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 16.08.2018 о 04 год. 40 хв. в м. Ковелі, по вул. Я.Мудрого, керував автомобілем марки «Мерседес Бенц», номерний знак EEK 795, з явними ознаками наркотичного спяніння (звужені зуниці, які не реагують на світло, порушення координації рухів, вираженне тремтіння пальців рук) та на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану наркотичного спяніння категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судовий розгляд ОСОБА_2 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи,конверти повертались до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Захисник ОСОБА_1 просила розгляд справи відкласти, у звязку з неявкою ОСОБА_2, при цьому жодних доказів щодо поважності неприбуття в судовий розгляд особи, яка притягується до відповідальності суду не подала.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності були створені усі умови для реалізації наданого йому права на участь у розгляді справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від явки на виклик до суду шляхом зловживання наданими йому процесуальними правами, навмисно затягує розгляд справи і таким чином намагається уникнути притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, на даному відеозаписі зафіксовано ОСОБА_2, який у присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння. При цьому, з даного відеозапису події, які мали місце 16.08.2018 за участю водія ОСОБА_2 вбачається, що на запитання поліцейського ОСОБА_2 відповів, що вживав первітин.

Відповідно до Постанови КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», метамфетамімн (похідна амфетаміну, первітимн до 1957 року) відноситься до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Так, частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

З огляду на те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в присутності двох свідків, що стверджується матеріалами справи, тому в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи вид адміністративного стягнення ОСОБА_2 враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та помякшують відповідальність.

З врахуванням наведених обставин, досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Положеннями ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із внесеними змінами від 19.09.2013 року № 590-VІІ, які вступили в дію з 23.10.2013 року, розміри ставок судового збору станом на 01.01.2018 встановлено у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 352,40 гривень.

Таким чином, з ОСОБА_2 слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 352,40 гривень.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2в користь держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_3