АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/931/18 Головуючий у першій інстанції: Тітова І.В.
Категорія: ч.2 ст.212-3 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Живоглядова І.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м.Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі судді судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядової І.К., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу першим заступником директора комунального вищого навчального закладу «Дніпровським базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою суду ОСОБА_3 визнано винною у тому, що за результатами проведеної перевірки Регіональним представництвом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровській області за заявою гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5, було встановлено, що 13.04.2018 року потерпілі звернулися до закладу з інформаційним запитом зареєстрованим за вх. № 01-04/360, в якому просили надати інформацію та копії документів, розпорядниками яких є заклад, а саме: копію наказу згідно якого особа є відповідальною за відсутність викладача на заняттях стосовно викладачів фізичного виховання; інформацію щодо нормативного документу, яким керувався заклад при призначенні відповідальною особи, яка відповідальна за відсутність викладача на заняттях фізичного виховання; надати інформацію, яка регламентує порядок дій вищезазначеної особи; інформацію про заходи, які були вжиті закладом щодо оповіщення ОСОБА_4 про відсутність її 12.04.2018 року на занятті о 09.30-1050 год.; копію документу, який регламентує з якої причини викладач заміщав ОСОБА_4 12.04.2018 року без її згоди; копію діючого колективного договору. У відповіді від 17.04.2018 року вих. 01-01/270 заклад відмовив заявницям у наданні запитуваної інформації. у зв'язку з тим, що не є суб'єктом Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію. Крім того, забезпечення доступу до інформації гарантується п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме надання інформації за запитами на інформацію, а також п.6 ч.1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію. Згідно ч.2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Крім того, до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати, надавати за запитами інформацію, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють, зокрема інформацією, що становить суспільний інтерес.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради є комунальним закладом, що заснований Дніпропетровською обласною радою і таким чином може бути розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів інформації, що становить суспільний інтерес та інформації пов'язаної виконання їхніх обов'язків.

Таким чином своїми діями перший заступник директора комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж директор ОСОБА_3 неправомірно відмовила у наданні інформації, чим скоїла правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду, а провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки якої не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта протокол про адміністративне правопорушення складено особою, яка не мала права його складати. Апелянт вказує, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові суду не встановлено, які вимоги закону нею порушено, чи інформація відноситься до публічної, а також чи є вона розпорядником публічної інформації. Крім того, апелянт зазначає, що на запит ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було надано відповідь, що заклад не є суб'єктом владних повноважень відповідно до ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та запитувана інформація носить характер внутрішньо-організаційної інформації.

Також в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на оскарження постанови суду першої інстанції, зазначаючи, що апеляційну скаргу подала 03 липня 2018 року, через відділення пошти, яка була отримана Бабушкінським районним судом 09 липня 2018 року.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явилася, про час, місце та день розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином, від останньої надійшло клопотання про проведення судового засідання без її участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі, тому відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга розглядається без участі особи, яка її подала.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, з наступних підстав.

Вирішуючи питання про дотримання ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що оскільки постанова суду була винесена 23 червня 2018 року, а апелянт подала апеляційну скаргу 03 липня 2018 року через відділення пошти, що підтверджується наданою накладною(а.с.40), тобто в строк передбачений ст. 294 КУпАП, то термін не був пропущений.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були виконанні в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації визнаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів. Також особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати, надавати за запитами інформацію, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють інформацією, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ЄДР юридичних осіб, ФОП, КЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» є комунальним закладом, тобто, може бути розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, інформації що становить суспільний інтерес та інформації пов'язаної із виконанням їхніх обов'язків.

Тому є необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» не є суб'єктом на який розповсюджується ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Як передбачено ст. 6 наведеного Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі, копії відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали кошти або майно. При дотримання вимог вказаної норми, не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Суд прийшов до правильного висновку про те, що запитувана ОСОБА_5 та ОСОБА_4 інформація є публічною, а отже повинна надаватись закладом в порядку передбаченому ЗУ «Про доступ до публічної інформації», та підстав, передбачених ст. 22 даного закону для відмови в наданні інформації у ОСОБА_3 не було, у зв'язку з чим є необґрунтованими посилання, що запитувана інформація є внутрішньо-розпорядчою.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, відповідь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 17 квітня 2018 року підготовлена та підписана першим заступником директора закладу ОСОБА_3, на яку наказом від 25 липня 2016 року покладено обов'язок з надання відповідей на інформаційні запити, тому доводи апелянта, що вона не є розпорядником публічної інформації є безпідставними.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення складено особою, яка не мала права його складати, оскільки як видно з долучених до матеріалів посадової інструкції ОСОБА_6 та наказу від 01 березня 2016 року про призначення останньої на посаду провідного спеціаліста Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що вона має право складати та підписувати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 212-3 КУпАП.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального або неправильного застосування норм матеріального права судом апеляційної інстанції не встановлено.

Отже, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи, оцінивши докази відповідно до ст. 252 КУпАП, прийшов до законного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 порушила вимоги ЗУ «Про доступ до публічної інформації», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.К.Живоглядова