Справа № 363/3906/17 Головуючий у І інстанції Баличева М. Б.
Провадження № 33/780/362/18 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О. В.
Категорія 147 02.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.00 коп.

Згідно з постановою суду, 23.09.2017 року о 23 годині 17 хвилин в Київській області, на автодорозі Київ - Овруч, 35 км., водій ОСОБА_2 керував автомобілем Мітсубісі д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, а саме: різких запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, неадекватна поведінка.

Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного засобу «Драгер» зі згоди водія в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Результат огляду - проба позитивна, 2,70 ‰.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що дійсно 23.09.2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Мітсубісі на а/д Київ-Овруч 35 м. Вишгородського району, та був зупинений працівниками поліції, які під час перевірки документів повідомили ОСОБА_2, що у них є підстави для перевірки його на стан алкогольного сп'яніння, він погодився пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», пройшовши який працівники поліції повідомили, що прилад показав перевищення норми, з такими показаннями «Драгера» ОСОБА_2 не погодився, та вважав їх неправдивими, оскільки в цей день вживав лише пляшку пива, приблизно о 14.00 годині, тому, на його думку, показники «Драгера» не мали показати перевищення, у зв'язку з чим просив працівників поліції проїхати до медичного закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак, вони ОСОБА_2 відмовили, тому вважає, що працівниками поліції було порушено інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння, відповідно до якої, при незгоді з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», працівники поліції мали запропонувати пройти огляд в медичному закладі охорони здоров'я.

Також звертає увагу, що протокол про вчинення ним правопорушення містить значні суперечності, зокрема, в протоколі, який був складений о 23 годині 20 хвилин вказано, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем о 23 годині 17 хвилин, а на чеку-тесту, який було роздруковано з приладу «Драгер» зазначено час проходження огляду - 23 година 17 хвилин, тобто, згідно даних працівники поліції проводили його огляд в той час, коли він перебував за кермом автомобіля.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв'язку з тим, що про розгляд адміністративного провадження належним чином повідомлений не був, участі в судовому засіданні не приймав, копію постанови отримав лише 16.01.2018 року.

Справа тричі призначалась до розгляду (12.04, 19.04.18 року та 02.05.18 року).

02.05.2018 року до апеляційного суду Київської області надійшли клопотання ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Заріцького С.М., в яких вони вказали, що повністю підтримують вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, клопотали також про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, тому вважаю, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 можливо провести за відсутності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Заріцького С.М.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 21.12.2017 року підлягає до задоволення, оскільки, як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, участі в розгляді справи судом першої інстанції апелянт не приймав, копію постанови отримав лише 16.01.2018 року, а тому він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Як убачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 23.09.2017 року о 23 годині 17 хвилин в Київській області, на автодорозі Київ - Овруч, 35 км., водій ОСОБА_2 керував автомобілем Мітсубісі д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, а саме: різких запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, неадекватна поведінка. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного засобу «Драгер» зі згоди водія в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Результат огляду - проба позитивна, 2,70 ‰. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 009442 від 23 вересня 2017 року (а.с.1), в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, який підписаний свідками та ОСОБА_2 без будь яких зауважень;

-роздруківкою з приладу «Drager», відповідно до якої у повітрі, видихнутому ОСОБА_2 станом на 23.09.2017 року 23 годину 17 хвилин наявне 2,70 ‰ алкоголю;

-поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 23.09.2017 року, відповідно до яких 23.09.2017 року приблизно о 23 годині 17 хвилин вони були свідками того, як водій ОСОБА_2 пройшов тест на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», та проба виявилась позитивна - 2,70 ‰ алкоголю.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що він не погоджувався з результатами освідування за допомогою алкотестера «Драгер» та просив працівників поліції поїхати для освідування в медичний заклад охорони здоров'я, вважаю малопереконливими, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи, крім того, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 підписав без будь-яких застережень, що вказує на згоду останнього з результатами освідування та складеним щодо нього протоколом.

Щодо доводів апеляційної скарги про розбіжності в часі складення протоколу про адміністративне правопорушення та роздруківкою результатів огляду, то вони є несуттєвими та не спростовують результати огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Інші доводи, які містить апеляційна скарга не спростовують правильність судового рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обгрунтованою, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк