Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/103/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Мягкий О.В.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Олексієнко І.С., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, в її інтересах захисника Яшан Ю.В., прокурора Гуземи О.А., розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Кіровограда, громадянка України, з вищою освітою, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 розлучена, працює на посаді головного спеціаліста Головного управління Державної казначейської служби в Кіровоградській області, РНОКППФО НОМЕР_1, до відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією протягом 2016-2017 років не притягувалась,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривень 40 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_3, працюючи головним спеціалістом Головного управління Державної казначейської служби в Кіровоградській області, будучи відповідно до положень п. п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) суб'єктом декларування, з 21.07.2017 р. до 31.07.2017 р. після набуття права власності на 2-х кімнатну квартиру, площею 45,42 кв. м. вартістю 131218 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для непрацездатних осіб, встановлених на 01.01.2017 р., станом на день складення протоколу від 30.08.2018 р. не подала до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) письмове повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу з доповненнями у якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що вирішуючи питання про наявність в її діях складу адміністративного корупційного правопорушення, суд першої інстанції, не встановив наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Посилається на те, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, який у неї відсутній. Внаслідок дій, вона та члени її сім'ї, не отримали будь-якої вигоди.

Вказує, що вона не повідомила про суттєві зміни у майновому стані, оскільки в період придбання квартири у неї тяжко хворіла мати, яка померла у лютому 2018 року, тобто через організацією похорон та у зв'язку з тяжким душевним станом пов'язаним із втратою матері. Вона не мала умислу скрити вказану інформацію від НАЗК, а 28.08.2018 р. подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до винесення рішення суду про визнання її винною.

Зазначає, що під час судового розгляду не здобуто доказів встановлення в її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зокрема не доведено умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. У матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в її діях умислу на порушення вимог фінансового контролю. Також відсутні мотиви чи мета вчинення адміністративного правопорушення.

Також, посилається на те, що порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений рішенням НАЗК №56 від 10 лютого 2017 року встановлює обов'язок складання протоколу про адміністративне правопорушення за наслідками контролю декларації саме уповноваженою особою НАЗК, що також узгоджується зі ст. 295 КУпАП.

Проте, перевірку обставин несвоєчасного подання декларації проведено посадовою особою Управління захистуекономіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про що свідчить протокол № 187 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією та додані до нього матеріали.

Однак, така діяльність посадової особи Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України виходить за межі його повноважень, які регламентовані «Положенням про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого Наказом НП України від 07 листопада 2015 року №81. За таких обставин зібрані по справі докази є недопустимими.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та в її інтересах захисника Яшан Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, прокурора Гузему О.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи суддею місцевого суду дотримані.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 02.11.2016 р. відповідно до наказу Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області ОСОБА_3 призначено на посаду головного спеціаліста відділу видатків, мережі та зведення показників бюджету Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області, де остання працює і по теперішній час.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що суб'єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, підпунктах "а" і "в" п. 2, п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП визначено, що суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч.1-2 ст. 45 Закону зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно договору купівлі - продажу від 21.07.2017 р. серія НМЕ 801081, зареєстрований в реєстрі за № 1653, ОСОБА_3 стала власником 2-х кімнатної квартири загальною площею 45.42 кв. м, вартістю 131 218, 00 грн., про що останньою було вказано у своїй декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (розділ 3 «Об'єкти нерухомості» а.с.13).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону № 1700-VII у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання нею доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 1600 гривень.

Придбана 2-х кімнатна квартира вартістю 131 218 гривень, площею 45.42 кв. м., перевищила 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць, встановлених на 1 січня 2017 року (1600x50 = 80 000 гривень).

Отже у ОСОБА_3, як суб'єкта декларування, відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону, 21.07.2017 р. за вказаним договором купівлі-продажу квартири виник обов'язок подати письмове повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені ч.2 ст. 52 Закону.

Кінцевою датою подання повідомлення, без порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, у даному випадку є 31 липня 2017 року включно.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що висновки судді першої інстанції, щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин викладених у постанові, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією від 30.08.2018 р. за № 187 (а.с.1-9); щорічною декларацією за 2017 рік (а.с.11-18): копією наказу «Про призначення ОСОБА_3.» від 22.02.2016 за № 75-к (а.с.25); копією наказу «Про призначення ОСОБА_3.» від 11.04.2016 за № 137-к (а.с.26), копією витягу з наказу «Про працівників ГУ Державної казначейської служби України у Кіровоградській області» від 21.06.2016 за № 211-к (а.с.27); копією наказу «Про призначення ОСОБА_3.» від 02.11.2016 за № 357-к (а.с.28); копією попередження про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ «Про державну службу» та ЗУ «Про запобігання корупції» від 23.02.2016 (а.с.29); копією табелю обліку використання робочого часу за липень 2017 року (а.с.50); інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.75); договором купівлі-продажу від 21.07.2017 (а.с.76-80); листом НАЗК від 23.05.2017 за № 03-05/16382/17 (а.с.89); листом ДП «Українські спеціальні системи (ДП «УСС») від 13.01.2017 за № 01-38 (а.с.90); рішенням НАЗК від 04.04.2017 за № 124 (а.с.83-84); рішенням від 08.06.2017 за № 224 (а.с.85-86); письмовими поясненнями самої ОСОБА_3, відповідно до яких з положеннями антикорупційного законодавства вона ознайомлена, про необхідність подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані знала, доступ до мережі Інтернет мала, документально підтверджені поважні причини, які б перешкоджали подачі декларації, відсутні (а.с.70-74).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що перевірку обставин несвоєчасного подання декларації проведено посадовою особою Управління захистуекономіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України та складено протокол № 187 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією не уповноваженою на це особою, не ґрунтується на вимогах закону, виходячи з наступного.

Відповідно до листа голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_5 від 30.05.2017 р. № 95-17/173/5/17, уповноважені на те органи Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст. ст. 1724 - І729 КУпАП (порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків, порушення вимог фінансового контролю, порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів тощо), та збирати необхідні докази, що підтверджують факти їх вчинення.

Так, статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Тобто, основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними а статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (статті 1724 - 1729 ).

Також частиною другою статті 251 КУпАП регламентовано, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, наведенні вище повноваження складати протокол про адміністративні правопорушення передбачені ст. ст. 1724 - І729 КУпАП та збирати необхідні докази, що підтверджують факти їх вчинення, закріплені у Положенні про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженому наказом Національної поліції України 07.11.2015 року № 81.

Приймаючи рішення про накладення стягнення на ОСОБА_3, місцевий суд правильно врахував вимоги ч. 3 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зважаючи на те, що днем виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_3 є 30.08.2018 року (день складання протоколу про адміністративне правопорушення), а тому на час винесення постанови суду 22.10.2018 року. строк накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_3 передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, не закінчився.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 у цій частині також є безпідставними.

Посилання ОСОБА_3 на те, що вона вчасно не повідомила НАЗК про суттєві зміни про майновий стан, у зв'язку із тяжким душевним станом пов'язаним із втратою матері, яка померла у лютому 2018 року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки зміни майнового стану повинні були вноситися ще до 31.07.2017 р., а уматеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б вказували на підтвердження доводів апелянта та наявність поважних причин, невиконання ОСОБА_3 в період з 21.07.2017 р. по 31.07.2017 р., вимог фінансового контролю.

Поважних причин, які б об'єктивно унеможливлювали неповідомлення ОСОБА_3 письмово НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані, судом під час розгляду справи не встановлено, та не надано таких даних і самою ОСОБА_3, як у місцевому суді, так і в суді апеляційної інстанції.

Доводи ОСОБА_3 про те, що у неї не було умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, у зв'язку з чим у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є безпідставними, оскільки суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Разом з цим, судом встановлено, що ОСОБА_3 знала про вимоги антикорупційного законодавства, щодо фінансового контролю, усвідомлювала необхідність письмового повідомлення контролюючий орган про зміни в майновому стані.

Крім того, ОСОБА_3 у період з 21.07.2017 по 31.07.2017 року у відпустці, на лікарняному та у відрядженні не перебувала.

Також, ОСОБА_3 була обізнана про настання відповідальності за невиконання вимоги антикорупційного законодавства щодо фінансового контролю та усвідомлювала наслідки такого порушення. Докази того, що правопорушення було вчинено через необережність відсутні.

За таких обставин ОСОБА_3 мала фізичну та технічну можливість повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, проте, не вжила необхідних заходів щодо своєчасного письмового повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Отже, суд першої інстанції на підставі зібраних у справі доказах у їх сукупності дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_3, судом враховано особу правопорушника, характер та обставини вчиненого правопорушення та накладено на неї мінімальне стягнення передбачене санкцією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року, щодо неї слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко