АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/442/18Суддя 1 інстанції Томаш В. І.
Номер провадження 33/774/151/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 дня, працює в.о. начальника МКП «ЖЕО», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) грн. 00 коп.; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

За обставин, викладених у постанові, 02.03.2018 року виявлено, що ОСОБА_2, будучи в.о. директора МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» - посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю України, допустив невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а саме:

І. Відповідно рішення виконавчого комітету Покровської міської ради від 07.07.2017 року №291 у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, а саме припинення обслуговування багатоквартирних будинків м. Покров, було скорочено штат працівників на МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання».

З 31.07.2017 року по 01.03.2018 року було звільнено 170 працівників. Відповідно наказу №104-к від 18.07.2017р. «Про скорочення штату працівників МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання», на підставі наказу № 98 від 18.07.2017 року, яким було попереджено про скорочення працівників під особистий підпис 20.09.2017 року було звільнено 66 працівників. За власним бажанням на протязі серпня 2017 року було звільнено 99 працівників. Відповідно наказу №110 «Про скорочення працівників МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» на підставі наказу № 101 від 28.08.2017 року, яким було попереджено про скорочення працівників під особистий підпис, 31.10.2017 року було звільнено 4 працівника. 31.01.2017 року за власним бажанням було звільнено 1 працівник.

На 01.03.2018 року - 20 звільненим працівникам, відповідно до відомостей на виплату грошей та довідки №36 від 02.03.2018 року МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» станом на 01.03.2018 року має заборгованість по звільненню, яка складає 240066.30 грн.

Вся сума заборгованості по зарплаті зафіксована КТС МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» та передані до стягнення у Державну виконавчу службу.

Заборгованість заробітної плати 19 звільненим працівникам, які були звільнені, складає більше 2 місяців.

Власник або уповноважений ним орган відповідно вимогам ст. 47 КЗпП України зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» не забезпечили дотримання вимог ч. 2 ст. 47 КЗпП України та ч. 1 ст. 116 КЗпП України, а саме були зобов'язані виплатити заробітну плату працівникам в день звільнення.

ІІ. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно відомостей нарахування та виплати заробітної плати та розрахункових коштів МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання», встановлено, що керівництво не нарахувало середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку 170 звільненим працівникам, які були звільнені з 31.07.2017 по 01.03.2018.

МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» після сплати боргу заробітної плати звільненим працівникам, не нараховує середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, відповідно вимогам ч. 1 ст. 117 КЗпП України.

Даний факт свідчить про порушення керівництвом МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» вимог ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України.

Згідно ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи).

Згідно п. 9 ст. 134 КЗпП України, керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, несуть повну матеріальну відповідальність.

Більше того, до адміністративної відповідальності за порушення трудового законодавства, в порядку ч.1 ст.41 КУпАП притягуються посадові особи суб'єкта господарювання. З метою визначення поняття "посадова особа" Міністерство юстиції України підготувало лист від 22.02.2013 №1332-0-26-13/11, де зазначається, що для визначення поняття "посадова особа" необхідно виходити з правозастосовної практики, яка зазначає, що головним критерієм віднесення особи до кола посадових осіб є наявність в неї організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Відповідальний за вказані порушення вимог трудового законодавства внаслідок невиконання вимог ч. 2 ст. 47 КЗпП України, ч. 1 ст. 116 КЗпП України та ст. 117 КЗпП України, є в.о. директора МКП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» ОСОБА_2, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно вимог ч.1 ст.41 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова підлягає скасуванню, оскільки суд не мав жодних законних підстав для її винесення. Звертає увагу на те, що він будучи посадовою особою - керівником МКП «ЖЕО», не має ніякої можливості забезпечувати дотримання підприємством вимог статей 116 та 117 КЗпП України та особисто не може вчиняти дії, направлені на своєчасну виплату заробітної плати працівникам (колишнім працівникам) підприємства, оскільки підприємство не виконує роботи, не надає послуги і, як наслідок, не отримує доходи, які є джерелом для виплати заробітної плати, таким чином він не може уникнути порушення законодавства про працю з причин, які від нього особисто ніяк не залежать.

Крім цього, ОСОБА_2 зазначає, що у даному випадку не може йти мова про умисне скоєння ним адміністративного правопорушення, адже він не має необмеженого доступу до розрахункового рахунку підприємства і не може вільно розпоряджатися коштами, тобто не має можливості завадити настанню негативних наслідків у вигляді несвоєчасної виплати заробітної плати.

Також ОСОБА_2 звертає увагу на те, що протокол містить інформацію про те, що не зважаючи на фінансові складнощі МКП «ЖЕО», все ж таки, здійснює погашення заборгованості із заробітної плати шляхом стягнення старих боргів за комунальні послуги, отримання фінансової допомоги від органу місцевого самоврядування, і з серпня 2017 року ця заборгованість зменшилась з 3,5 млн. грн. до 192 тис. грн. Тому він не погоджується з висновком суду, що він не вживав будь-яких заходів на усунення порушень трудового законодавства по виплаті заробітної плати.

На думку ОСОБА_2, судом не було враховано, що згідно постанови Орджонікідзевського міського суду від 17.11.2017 року уже було встановлена відсутність його вини у невиплаті заробітної плати працівникам МКП «ЖЕО». Судом встановлено, що стрімке зростання заборгованості із заробітної плати у 2017 році було пов'язане з масовим звільненням працівників протягом 2017 року та пов'язаним з цим нарахуванням вихідної допомоги і компенсацій за невикористані відпустки і не було наслідком його винних дій чи бездіяльності.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі й наполягав на їх задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дійшов такого висновку.

Частиною 7 статті 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За змістом ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з'ясовує обставини справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, суд першої інстанції, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП послався лише на наявність в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення №4/4.3-5 від 02.03.2018 року щодо нього, акту перевірки № 7/4.3-5 від 02.03.2018 року, припису про усунення виявлених порушень № 7/4.3-5-1 від 02.03.2018 року, не з'ясувавши при цьому всіх обставин, що мають значення у справі, чим допустив неповноту судового розгляду та дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу цього адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП є не доведеною поза розумним сумнівом виходячи з такого.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.41 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі.

Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, можуть бути, як посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, так і громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю. У цьому випадку, протокол складено щодо в.о. директора МКП «ЖЕО» ОСОБА_2

При цьому, судом першої інстанції не взято до уваги та не оцінено наявні докази, а саме те що починаючи з 01 серпня 2017 року підприємство МКП «ЖЕО» фактично не працює (доходи не отримує), майже всі працівники звільнені, питання про погашення заборгованості із заробітної плати вирішується шляхом складання і направлення до державної виконавчої служби посвідчень комісії з трудових спорів, які виконуються в першочерговому порядку забезпечення, на виконання яких виконавчою службою арештовані кошти на рахунках підприємства, що підтверджується рішеннями виконавчого комітету Покровської міської ради від 07.07.2017 №291 та Покровської міської ради від 30.08.2017 №11, наказом МКП «ЖЕО» від 11.07.2017 №97, довідкою голови комісії по трудовим спорам від 23.03.2018р., постановою Покровського МВ ДВС від 21.07.2017р. (а.с.27, 28, 29, 30, 31, 32).

Отже, протокол та названі документи однозначно вказують на те, що ОСОБА_2 будучи посадовою особою - керівником МКП "ЖЕО", не має ніякої можливості вчиняти дії для забезпечення дотримання підприємством вимог статей 116 та 117 КЗпП України (щодо своєчасної виплати заробітної плати) і не може уникнути порушення законодавства про працю з причин, які від нього особисто не залежать.

Крім цього, судом не було враховано, що постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2017 року уже було встановлено відсутність вини ОСОБА_2 у невиплаті заробітної плати працівникам МКП «ЖЕО» та зазначено, що стрімке зростання заборгованості із заробітної плати у 2017 році було пов'язане з масовим звільненням працівників протягом 2017 року та пов'язаним з цим нарахуванням вихідної допомоги і компенсацій за невикористані відпустки і не було наслідком його винних дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Отже, з урахуванням викладеного та тих обставин, що у матеріалах цієї справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки, що складені співробітниками Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, та самі по собі ці докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення не є беззаперечними, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, є недоведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун