Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3439/18 Головуючий у 1-й інст. Комнацький О. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 03 квітня 2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм в Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф,

в с т а н о в и в:

ПостановоюБогунського районного суду м.Житомира від 03 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Згідно постанови суду, 20.03.2018 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_2 у м. Житомирі по вул. Покровській, 243, керував транспортним засобом Mercedes-Benz, 312 D, реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп′яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України

В поданій апеляційній скарзі та доповненні до неї ОСОБА_2 просить застосувати до нього положення ст.22 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд порушив ст.268 КУпАП, а саме розглянув справу у його відсутності, чим позбавив його права знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката. 02.04.2018 року він повідомив суд, що хворіє, прибути в судове засідання не може, разом з цим суд розгляд справи не відклав та прийняв рішення за його відсутності При цьому ОСОБА_2. зазначає, що будучи впевнений та знаючи, що тривалий час через вади здоров'я не вживав спиртних напоїв, а тим паче не передодні керування транспортним засобом, з впевненістю погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Однак, результат показав позитивну пробу, а саме 0,69 проміле. Не погодившись з вказаним результатом, він пройшов освідування на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, і результат знову показав стан алкогольного спяніння. В подальшому дізнався, що признечені йому лікарем ліки, які він постійно вживав,а саме «Настойка Глоду» містить спиртову основу. Умислу на зловживання вказаних ліків не мав, а також не був обізнаний, що вживання їх викликає алкогольне сп'яніння. Свідченням малозначності його порушення є також і те, що транспортний засіб в нього не вилучався, від керування транспортним засобом він не відсторонювався.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 у повному обсязі підтримав свої доводи з доповненнями, просив його апеляційні вимоги задовольнити, постанову суду скасувати, а справу закрити за ст. 22 КУпАП

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга з доповненнями ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.268 КУпАП Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу розгляду справи місцевим судом у його відсутність, чим порушено його права, передбаченні ст.268 КУпАП, спростовуються матеріалами справи. Так, матеріали справи містять його заяву (а.с.11), в якій останній зазначає, що зявитися в судове засідання місцевого суду, призначене на 03.04.2018 року, він не може за станом здоров'я, але не клопоче перенести розгляд справи на іншу дату чи розглядати у його відсутність. Крім того, в цій же заяві клопоче про направлення справи на розгляд до Овруцького районного суду Житомирської області. Крім того, постанова суду першої інстанції з цих підстав скасуванню не підлягає, оскільки права ОСОБА_2 фактично поновлені апеляційним судом шляхом прийняття його апеляції до розгляду, надання можливості скористатися усіма передбаченими ст.268 КУпАП, що ним і було зроблено.

Що стосується висновку суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, то вони також є законним і обґрунтованими, здійсненими на підставі належним чином досліджених та оцінених в сукупності доказах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення. Так вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №219867 від 20.03.2018 року, згідно якого 20.03.2018 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_2 у м. Житомирі по вул. Покровській, 243, керував транспортним засобом Mercedes-Benz, 312 D, реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі, що підтверджується висновком газоаналізатора «Драгер», згідно якого у ОСОБА_2 виявлено 0,69 проміле алкоголю (а.с.2), та висновком медичного обласного наркологічного диспансера Житомирської обласної ради, згідно якого ОСОБА_2 перебуваєж в стані алкогольного спяніння (а.с.3), а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4,5).

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Разом з тим апеляційний суд вважає а можливе погодитися з доводами ОСОБА_2 щодо малозначності вчиненого ним правопорушення та можливості звільнення його від відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, входячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Так відповідно до пояснень самого ОСОБА_2, останній не вживав алкоголь перед керуванням транспортного засобу, а лише ліки, призначені йому лікарем ліки, а саме настойку глоду, оскільки страждає на хвороби серця, а саме міокардіодистрофію загального генезу та симптоматичну гіпертензію, що підтверджується наданими апеляційному суду останнім медичними документами протоколом ехокардіографічного дослідження Овруцького ТМО, та рецептом лікаря щодо лікування хвороби, а також копію картки амбулаторного хворого. Тобто, умислу на вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 не мав, припустився необережності щодо обмеження здатності керування траспортним засобом в період вживання відповідних ліків, хоча повинен був на вказані обставини звернути відповідну увагу. Крім того результатів огляду останнього на стан сп1яніння на місці зупинки та в медичному закладі у нього виявлено лише 0,69 проміле алкоголю, що свідчить про незначну ступінь алкогольного спяніння. Також в результаті вчинення правопорушення жодній особі не завдано жодної матеріальної шкоди. Крім того свідченням малозначності його порушення є також і те, що транспортний засіб в нього не вилучався, від керування транспортним засобом працівниками поліції він не відсторонювався.

Таким чином можливо стверджувати, що в даному випадку вказане правопорушення не становить значної суспільної небезпеки.

Крім того, згідно довідки КУ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Житомирської обласної ради, ОСОБА_2 працює в зазначеній установі з 01.11.2014 року по даний час на посаді водія санітарного автомобіля ОСОБА_5 Овруцького району Коростенської підстанції.

Зазначені обставини не були враховані судом першої інстанції та залишилися поза його увагою, оскільки справа була розглянута за відсутності ОСОБА_2

Враховуючи наведене, а також той факт, що вказане правопорушення не потягло суспільно-небезпечних наслідків, вважаю можливим визнати вказане правопорушення малозначним та звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

З огляду на вищенаведене, вбачаються підстави до задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 з доповненнями, скасування постанови суду першої інстанції в частині призначення йому адміністративного стягнення та постановлення в цій частині нової постанови про звільнення ОСОБА_2 від відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП з оголошенням йому усного зауваження.

Постанова суду в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення та стягнення відповідного судового збору, а також щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про передачу справи для розгляду до іншого суду у звязку з його проживанням в м.Овручі є законною та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.294, 22 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 03 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП змінити.

Скасувати постанову суду в частині в частині накладення на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з його малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: