Справа №449/1206/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 м.Перемишляни

12.11.2018 року, суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Борняк Роман Орестович розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Головного управління ДФС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1, громадянина України, директора ПП «Агрофірма «Дзвони», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №835 (серія ГУ ЛВ №003317) від 11.10.2018 року, а також витягу з акту про результати планової виїзної перевірки №2435/13-01-14-06/30394156 від 02.10.2018 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ПП «Агрофірма «Дзвони», що в с. Болотня Перемишлянського району Львівської області, порушив вимоги ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, що призвело до: заниження податку на додану вартість за серпень 2015 року в сумі 201500 грн., внаслідок чого було порушено вимоги п.198.1 ст.198, пп.209.15.1, пп.209.15.2 п.209.15 ст.209 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоч про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах адміністративної справи.

Як вбачається із вимог ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи, за умови, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 163-1 КпАП України, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обовязковою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Слід зазначити, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №835 (серія ГУ ЛВ №003317) від 11.10.2018 року, витягом з акту про результати планової виїзної перевірки №2435/13-01-14-06/30394156 від 02.10.2018 року, а також іншими матеріалами справи.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 40-1, ч. 1 ст. 163-1, 283, 284, 287-289 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП Українита обрати йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі пяти (5)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. (вісімдесят пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 352.40 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Борняк Роман Орестович