Справа № 347/1376/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018 м. Косів

Суддя, Косівського районного суду Івано-Франківської області - ОСОБА_1

З участю адвоката : ОСОБА_2

розглянувши в залі суду м.Косів матеріали, які надійшли від Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.. України, не одруженого,

за ст.173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 405556 від 09.07.2018 року, ОСОБА_3 07.07.2018 року біля 17.20 год в с.Космач , в громадському місці вчинив дрібне хуліганство спричинив фізичну біль ОСОБА_4, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

ОСОБА_3 на розгляд справи до суду не з»явився.

Адвокат, що представляє інтереси ОСОБА_3 - ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката та вивчивши матеріали справи суд вважає, що вказана справа підлягає закриттю за наступних підстав:

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга ст.8 Конституції).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об»єктивне з»ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В матеріалах справи, крім протоколу відсутні будь-які інші докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні дрібного хуліганства, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Разом з тим за ст.173 КУпАП дрібне хуліганство може вчинятися у трьох формах: 1. нецензурна лайка в громадських місцях, 2. образливе чіпляння до громадян, 3. інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Не дивлячись на відсутність будь-яких доказів щодо вживання ОСОБА_3 нецензурної лайки, агресивної поведінки, чіпляння до громадян, за наявною у справі інформацією, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мав місце конфлікт, однак беззаперечних доказів, що такий конфлікт мав місце саме в громадському місці суду не надано.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучені письмові докази, копії пояснень, зміст яких прочитати не можливо, що і унеможливлює належну їх оцінку.

Поняття громадського місця законодавством визначене як - частини будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під'їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Відтак суд прийшов до висновку про те, що в протоколі про адмінправопоррушення не конкретизовано місце події конфлікту, що виник між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яке є обовязковою ознакою складу даного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, обов»язковою ознакою суб»єктивної сторони дрібного хуліганства є умисел, поєднаний із хуліганським мотивом поведінки особи. Тобто особа повинна усвідомлювати і передбачати, що внаслідок її протиправних дій буде порушений громадський порядок та спокій громадян. Метою вчинення таких дій може бути бажання задовольнити індивідуальні потреби самоствердження шляхом ігнорування гідності інших.

Будь-яких доказів щодо мотиву чи мети саме хуліганський дій суду подано не було.

Виходячи з викладеного, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не є доведеною, а також відсутні інші ознаки складу даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, -

Керуючись ст. 245, п. 1 ст. 247, ст.ст.265, 283, 284 КУпАП,-

П о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.173 КупАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд.

Суддя М.І.Крилюк