Провадження № 3-3839/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Горбатовська С.А., за участю: представників ДПС України: Почкуна О. В., Курилюка Ю. Б.; захисників: Сєрих В. В., Войтюка В. В., Щербини Д. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого: АДРЕСА_1

старшого механіка СЧС «Норд»,

за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 19.04.2018 року, о 14.04 год., ОСОБА_6, перебуваючи в пункті пропуску «Київ» (Жуляни), під час оформлення рейсу № 840 «Київ - Мінськ» здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, а саме надав на прикордонний контроль закордонний паспорт громадянина РФ, 51№648751, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ст. 2 Закону України «Про громадянство України», не дає йому, як громадянину України, право на виїзд з України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що він є громадянином РФ, паспорт громадянина України ніколи не мав.

В судовому засіданні представники Державної прикордонної служби України вказували, що всі члени екіпажу СЧС «Норд» є громадянами України, набули громадянство РФ на тимчасово окупованій території, а тому вказане громадянство не визнається Україною. Представники зазначають, що згідно отриманих даних ОСОБА_6 народився і постійно проживає у м. Керч, а тому він є громадянином України і при проходженні прикордонного контролю 19.04.2018 року повинен був пред'явити документ, який дає громадянину України право виїзду з України, передбачений ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

В судовому засіданні захисники просили закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 події і складу адміністративного правопорушення, мотивуючи, що згідно Указу Президента України від 30.08.2017 року, яким введено в дію Рішення РНБО від 10.07.2017 року «Про посилення контролю за в'їздом в Україну, виїздом з України іноземців та осіб без громадянства, додержання ними правил перебування на території України» здійснення в'їзду в Україну і виїзду з України громадянами РФ здійснюється за закордонними паспортами. Захисники, посилаючись на ст. 17 Європейської конвенції про громадянство від 06.11.1997 року (ратифіковану Україною Законом від 20.09.2006 року), вказують, що пред'явлення ОСОБА_6 паспорту громадянина РФ не суперечить ані українському, ані міжнародному законодавству.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню для належного оформлення з наступних підстав.

В судовому засіданні представники ДПС України на підтвердження обставин, викладених у протоколі, зазначали, що ОСОБА_6 є громадянином України, оскільки народився у м. Керч АР Крим і постійно там проживає, хоча на даний час територія АР Крим є тимчасово окупованою, проте, залишається територією України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що дійсно народився у м. Керч, мав паспорт СРСР, потім отримав тільки паспорт громадянина РФ, а тому і не міг пред'явити паспорт громадянина України, який взагалі ніколи не мав, при проходженні прикордонного контролю.

Ст. 7 Закону України «Про громадянство» встановлено, що особа, яка народилась на території України, є громадянином України.

Разом з тим, п. 1) ч. 1 ст. 19 Закону передбачено, що громадянин України може добровільно набути громадянство іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

У відповідності до п. г) ч. 2 ст. 19 Закону не вважаються добровільним набуттям громадянства автоматичне набуття громадянином України, який досяг повноліття, іншого громадянства внаслідок застосування законодавства про громадянство іноземної держави, якщо такий громадянин України не отримав документ, що підтверджує наявність у нього громадянства іншої держави.

В матеріалах справи наявний тільки один документ, який підтверджує дані про особу ОСОБА_6, це міжнародний паспорт громадянина РФ, який виданий посольством РФ в м. Києві, що підтверджується поясненнями учасників справи.

Доводи ДПС України, що зазначений міжнародний паспорт виданий ОСОБА_6 на підставі незаконного документу, а саме, паспорта громадянина РФ, отриманого на тимчасово окупованій території, нічим не підтверджені і є припущеннями представників.

Інших доводів на підтвердження незаконності видачі вказаного міжнародного паспорту судді не надано.

Аналізуючи позицію ДПС України, вважаю, що міжнародний паспорт громадянина РФ, виданий ОСОБА_6 відповідальною посадовою особою, містить відомості, які мають правовий характер, має бланк, реквізити, печатки, тощо, а тому відповідає вимогам до офіційного документу з урахуванням правових позицій ВС України (Узагальнення судової практики від 19.10.2009 року.)

Разом з тим, в матеріалах справи, а також у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні дані, які б свідчили, що ОСОБА_6 отримував паспорт громадянина України, інші документи, які отримують громадяни України тільки за наявності паспорта громадянина України, а також реалізовував свої права, як громадянин України, в тому числі, і до окупації АР Крим.

В матеріалах справи міститься лише копія листа від 03.04.2018 року за підписом заступника Голови ДПС України на адресу самої ДПС України, з якого вбачається, що ОСОБА_6 має індивідуальний податковий номер. Відомості щодо джерел отримання таких даних, в тому числі і ДФС України, в матеріалах справи відсутні.

Щодо наявності у ОСОБА_6 посвідчення водія, виданого у 1994 році, слід зазначити наступне.

П. 23 Постанови № 340 КМ України від 08.05.1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортним засобами» передбачено, що посвідчення водія видається особисто під розписку після пред'явлення паспорту чи іншого документа, що його замінює.

Проте, паспорти СРСР (зразка 1974 року) діяли на території України до 01.07.2002 року (Постанова КМ України від 29.01.2002 року.)

За наведених підстав, вважаю, що як особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, так і представниками ДПС України судді не надано даних про наявність у ОСОБА_6 громадянства України (паспорта громадянина України.) Пояснення представників в суді стосувались, в основному, щодо неправомірного набуття ОСОБА_6 громадянства РФ, яке не визнається.

Ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, будь - які відомості на підтвердження наявності у ОСОБА_6 громадянства України (паспорта громадянина України) в ході судового розгляду даної справи не надано.

За викладеним, вважаю, що відсутність у справі вищевказаних даних унеможливлює надання об'єктивної оцінки діям особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Правовими позиціями ВС України визнана правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному органу для належного оформлення.

При поверненні справи для належного оформлення, вважаю за доцільне повернути ОСОБА_6 вилучений паспорт громадянина РФ, оскільки йому не інкримінується вчинення ст. 204-1 КУпАП у спосіб надання документа, який містить недостовірні відомості про особу.

Таким чином, керуючись ст. ст. 256, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Направити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП до ВПС «Жуляни» ОКПП «Київ» ДПС України для належного оформлення.

Паспорт громадянина РФ 51№648751, виданий 18.04.2018 року, - повернути ОСОБА_6.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: