АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/1051/18 Суддя суду 1 інстанції: Ульяніч І.В.
Провадження № 33/790/512/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 травня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним в скоєнні адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом зазначено, що 06 лютого 2018 року о 23 год. 45 хв. по пр. П. Григоренка, 2 в м. Харкові ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», державний номер НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння: мав звужені зіниці очей, які не реагували на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 травня 2018 року скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, посилаючись на її незаконність, вказує, що судом не встановлені усі обставини по справі, а висновки, які зробив суд не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

Визнаючи ОСОБА_2 винним, суд першої інстанції послався, між іншим, на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка видана КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» (а.с. 2).

В даному висновку зазначено, що ОСОБА_2 07.02.2018 року перебував у стані наркотичного (опіати ) сп'яніння.

Дані обставини підтверджуються і відеозаписами зробленим співробітниками поліції (а.с. 5) яким суд надав належну правову оцінку.

На відеозаписі з відеорегістратора чітко вбачається рух автомобіля «ЗАЗ Lanos», державний номер НОМЕР_1 за кермом якого був ОСОБА_2

Таким чином особа, що керувала ним в розумінні вимог п.1.10 ПДР є водієм.

Також з відеозаписів вбачається, що на запитання поліцейського про те, чи вживав ОСОБА_2 щось заборонене, ОСОБА_2 відповів: «Бухал, а потом ширнулся и план покурил».

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що справу було розглянуто без його участі та порушено його право на справедливий суд апеляційним судом не приймається, оскільки всі клопотання ОСОБА_2 та його захисника про неодноразові перенесення розгляду справи розцінюється як позиція захисту ОСОБА_2 з метою уникнення від передбаченої законом відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції були прийняті всі можливі заходи щодо забезпечення повідомлення учасників процесу про час та місце розгляду справи.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 медичної документації на підтвердження хвороби та неможливості за станом здоров'я прибути до суду першої інстанції не надав.

Нехтування ОСОБА_2 судових викликів та не прибуття в судові засідання до суду першої інстанції об'єктивними причинами не підтверджено.

Не надані ОСОБА_2 і матеріали на підтвердження існування щодо нього ще і протоколу за ч.1 ст.122 КУпАП на що він посилається в апеляції.

Посилання ОСОБА_2 на розбіжності в часі зазначеному в протоколі та в медичному висновку є не суттєвими і не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки винність ОСОБА_2 послідовно підтверджується всією сукупністю матеріалів справи.

Доводи ОСОБА_2 про те, він не керував автомобілем, а лише сидів за кермом, є неправдивими та спростовуються відеозаписом з відеорегістратора який знаходився в поліцейському автомобілі. (а.с. 5)

З записів відеорегістратору та з нагрудних камер поліцейських, що проводили фіксацію подій одночасно вбачається, що співробітники одразу підійшли до особи що керувала автомобілем «ЗАЗ Lanos» ОСОБА_2, державний номер НОМЕР_1 після його зупинки.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов'язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280 , 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9А ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_2 в межах санкції передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та з урахуванням вимог ч.2 ст.33 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 травня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко