Справа № 359/6803/18 Головуючий в суді І інстанції - Кабанячий Ю.В.
Провадження № 33/780/694/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.471 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю представника Київської митниці ДФС України Захарова А.О., представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 (ОСОБА_4) - адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС України ОСОБА_6 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2018 року

ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Україна, зареєстровану та постійно проживаючу за адресою: США, 07024 Fort Lee NJ Center street 441, працюючу в рекламному бізнесі модельєром, паспорт громадянки США, USA НОМЕР_1, виданий 24 січня 2017 року, орган, що видав: United States Department of State, -

визнано винуватою y вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ще становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил № 0618/12500/18, а саме: долари США, згідно курсу НБУ станом на 28.07.2018 року за 100 доларів - 2665-1412 грн., кількістю 13300, вартістю 354463 грн. 78 коп. - повернуто ОСОБА_4 (ОСОБА_4).

Стягнуто з ОСОБА_4 (ОСОБА_4) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.; на користь Київської митниці ДФС понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 10 грн. 25 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_4 (ОСОБА_4) притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 28.07.2018 року о 18 год. 10 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терліналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянка США ОСОБА_4 (ОСОБА_4), що прибула з Нідерландів м. Амстердам, літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України», рейсом № PS 102, своїми діями обрала канал, позначений символами - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч.5 ст.366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиркою «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п.4 ст.336, ст.342 МК України громадянці було задано запитання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має 25 000 доларів США. Після цього пасажирці було запропоновано пред'явити всю готівку. Пасажиркою було видано готівку в розмірі 2500 (доларів США, що знаходились у дорожній сумочці пасажирки (ручній поклажі) поверх особистих речей.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів ОСОБА_4 (Pieter etska Olena), вся валюта належить їй особисто. Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

Із виявленої суми пасажирці було пропущено 11 700 доларів США. За протоколом про порушення митних правил вилучено 13 300 доларів США. Вся готівка була перевірена на приборі «ДОКУТЕСТ» для визначення справжності. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» до інспектора митниці не зверталася.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 (ОСОБА_4), під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст.366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України ОСОБА_4 (ОСОБА_4), яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для нерезидентів України, відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 року та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв'язку з цим працівниками митниці 28.07.2018 року складено протокол про порушення митних правил №0613/12500/18.

На підставі ст.511 МК України за протоколом №0618/12500/18 вилучено: долари США, згідно курсу НБУ станом на 28.07.2018 року за 100 доларів США - 2665-1412 грн., кількістю 13300, вартістю 354463 грн. 78 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням представником Київської митниці ДФС України ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій він просить постанову місцевого суду скасувати в повному обсязі, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 (ОСОБА_4) визнати винуватою у вчиненні порушення митних правил за ст.471 МК України, застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. та конфіскації затриманої по справі валюти в розмірі 13300 доларів США.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням чинного законодавства. Зокрема, суд першої інстанції жодним чином не перевірив реальний майновий стан особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та прийшов до необґрунтованого висновку про покладення «індивідуального надмірного тягаря» на ОСОБА_4 (ОСОБА_4) у зв'язку із застосування конфіскації вилучених коштів.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 (ОСОБА_4) - адвокат ОСОБА_5 просить залишити апеляційну скаргу представника митниці без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.09.2018 року - без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 (ОСОБА_4) не мала наміру ухилятися від письмового декларування грошових коштів, переміщала їх без ознак приховування, точно повідомила про всю суму грошей, що мала при собі. Крім того, вилучені кошти є офіційним заробітком ОСОБА_4 (ОСОБА_4) і належно задекларовані у США.

На думку захисника, конфіскація вилучених коштів у ОСОБА_4 (ОСОБА_4) є надмірним тягарем, адже поставить її родину у скрутне матеріальне становище, позбавить можливості завершити необхідне планове лікування, забезпечити догляд за членами сім'ї та розпочати будівництво власного житла.

Заслухавши доповідь судді, думку представника митниці на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 (ОСОБА_4) - адвоката ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про правопорушення митних правил та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про порушення митних правил місцевим судом належним чином було досліджено докази, що містяться в матеріалах провадження, зокрема, дані протоколу про порушення митних правил №0618/12500/18 від 28 липня 2018 року (а.с.2-5), протоколу опитування ОСОБА_4 (ОСОБА_4) у матеріалах справи про порушення митних правил №0618/12500/18 від 28 липня 2018 року (а.с.6-8), доповідної записки головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці ДФС ОСОБА_7 від 28 липня 2018 року щодо складання протоколу про ПМП №0618/12500/18 від 28 липня 2018 року (а.с.9-10), переліку вилученої валюти (а.с.11-12) та опису предметів по протоколу про ПМП №0618/12500/18 від 28 липня 2018 року (а.с.13), та обґрунтовано визнано ОСОБА_4 (ОСОБА_4) винуватою у порушенні митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.471 МК України.

Із тексту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» вбачається, що суди використовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

ЄСПЛ у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов'язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі ЄСПЛ зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ЄСПЛ, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п.69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06.11.2008 року).

Згідно зі ст.471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Із аналізу матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 (ОСОБА_4) працює швачкою одягу на замовлення модельних агентств, який задекларований нею у встановленому порядку, згідно вимог законодавства США. Вилучена валюта працівниками митниці має легальне джерело походження, оскільки це її заробітна плата. На підтвердження долучено до матеріалів справи документи які посвідчують легальне походження валюти: виписки особистого рахунку з банку Америки Capital One Bank про зняття коштів за період 19.07.2018 року по 16.08.2018 року на суму 23000 доларів США, на ім'я ОСОБА_4 (ОСОБА_4) та виписка особистого рахунку з банку Америки JP Morgan Chase Bank про зняття коштів за період з 04.05.2018 року по 05.06.2018 року на суму 6000 доларів США на ім'я її чоловіка ОСОБА_8. Таким чином вищезазначена вилучена сума валюти є заробітною платою, яка вкрай необхідна на допомогу її матері та матері її чоловіка, а також для проведення операції на території України самої ОСОБА_4 (ОСОБА_4).

Відповідно п.10 ч.2 Конвенції про захист заробітної плати №95 від 1949 року заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. Шкода, яку ОСОБА_4 (ОСОБА_4) потенційно могла завдати державі була незначною: вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди. Якби вона ввозила гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Отже, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Вилучені грошові кошти вона ввозила на територію України для можливості забезпечити своє існування та своєї родини, а також для покращення їх сімейно-побутових умов проживання, оплати лікування. Конфіскація цих коштів, поставить її в скрутне матеріальне становище та позбавить можливості забезпечувати та утримувати себе і свою родини на належному рівні відповідно до життєвих стандартів, що взагалі ставить під загрозу їх гідне людське існування.

При прийнятті рішення суд першої інстанції врахував наявність у неї документів, підтверджуючих легальне походження, розмір та призначення валюти, ввезення якої намагалася здійснити остання.

Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до відповідальності, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, докази наявні у матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_4 (ОСОБА_4) до відповідальності за ст.471 МК України та на законних підставах, із дотриманням вимог ст.33 КУпАП, наклав на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. без конфіскації вилученої валюти. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_4 (ОСОБА_4) стягнення сприяє досягненню визначеній у ст.23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Із огляду на викладене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника Київської митниці ДФС України, адже втручання в право ОСОБА_4 (ОСОБА_4) на мирне володіння майном не відповідатиме принципу правомірності, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки покладає на неї «індивідуальний надмірний тягар».

Враховуючи вищезазначене, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2018 року щодо ОСОБА_4 (ОСОБА_4) відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв'язку із чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 462, 487 МК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС України ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2018 року відносно ОСОБА_4 (ОСОБА_4) - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль