АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/1390/18 Суддя першої інстанції: Семіряд І.В.
Провадження: 33/790/463/18 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі звукозапису, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 04 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскарженого судового рішення першої інстанції.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 04 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, із стягненням судового збору.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із скаргою, в якій, посилаючись на грубі порушення норм матеріального і процесуального права, стверджує, що рішення районного суду ґрунтується на документах, які протирічать один одному і не можуть бути визнані допустимими доказами.

Апелянт вказує, що фактично він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, він лише наполягав на присутності адвоката під час такого огляду, оскільки у нього були сумніви щодо неупередженості співробітників поліції відносно нього та законності їх дій. Такі побоювання у апелянта виникли у зв'язку з тим, що співробітники поліції, зупинивши його автомобіль без явної на те причини, провели два обшуки, які в подальшому були визнані судом незаконними.

Крім того апелянт, посилаючись на положення ПДР України, зазначає, що він, на момент оформлення протоколу, не являвся суб'єктом даного правопорушення, оскільки вже тривалий час (близько 4-х годин) знаходився в приміщенні відділу поліції, вказує, що законодавством чітко регламентовано, що огляд водія на стан сп'яніння має проводитися не пізніше, ніж через дві години з моменту виявлення підстав для такого огляду, тому складений протокол є неналежним доказом (докладніше див. а.с.30-35).

Зважаючи на це, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

Правопорушник ОСОБА_2 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі та просив задовольнити її вимоги.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доводи правопорушника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 01 2018 року, приблизно о 15 год.40 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Audi A6 Avant», д.н.з. НОМЕР_1 (Литовська республіка), по вул. Клочківській, в районі буд.№98 в м. Харкові з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушена координація рухів, розширені зіниці, уповільнена мова та рухливість. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена зібраними у справі і дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 23 01 2018 року, поясненнями свідків, рапортом інспектора поліції (а.с.1-3,5).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

З пояснень ОСОБА_2, наданих у судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що перший раз співробітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, після проведення обшуку, на що він повідомив, що погодиться лише за умови присутності його адвоката при такому огляді, оскільки в нього були сумніви стосовно неупередженості співробітників поліції, тобто фактично відмовився проходити без захисника.

Такі доводи правопорушника суд не може взяти до уваги, оскільки законодавством не передбачено необхідність присутності адвоката при проведенні огляду на стан сп'яніння.

Крім того, правопорушник посилається на наявність постанов районного суду від 29 01 2018 року, якими слідчому відмовлено у наданні дозволу на проведення раніше проведеного огляду автомобіля, яким керував ОСОБА_2, а також відмовлено у наданні дозволу на арешт майна, що, як зазначив останній, свідчить про незаконність дій співробітників поліції після зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Однак, даний адміністративний матеріал не спростовує факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Будь-яких інших відомостей або доказів, які б спростовували вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_2 суду не надав.

Враховуючи дані обставини, районний суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування, за обставин вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 04 2018 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило