Справа № 420/1414/18
Провадження № 33/810/45/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк Луганської області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Савич Ю.М., за участю:

Особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

його представника - адвоката ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на

постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2018 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст.130, КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 1 рік., стягнено судовий збір у розмірі 352 грн.40 коп. на користь держави.

В постанові зазначено, що 26 серпня 2018 року о 21 год. 05 хв. по вул. Українській в районі будинку № 68 в смт. Новопсков Луганської області, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «BRAVIS PANTERA» (мопед), без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не згоден з постановою суду, вважає що його незаконно та безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Також посилається, що жодних, вказаних в протоколі, ознак алкогольного сп'яніння у нього не було. Після зупинки, працівники поліції стали вимагати в нього водійське посвідчення та питати де номерний знак на транспортному засобі, на що ОСОБА_2 пояснив, що електроскутер, на якому він їхав, має потужність 3 кВт і не є механічним транспортним засобом, тому водійське посвідчення та номерний знак в даному випадку не потрібні. Після цього робітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», від чого ОСОБА_2 відмовився та виявив бажання провести огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі. Працівники поліції відпустили його, при цьому їхати разом із ОСОБА_2 до медичного закладу не захотіли. Ніяких свідків на місці, де його зупинили співробітники поліції, не було. Після чого ОСОБА_2 самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння, в результаті якого алкогольного сп'яніння у нього не було виявлено.

Також вказує, що про складання протоколу про адміністративне правопорушення він дізнався після виклику його до суду. Протокол був складений за його відсутності, та співробітники поліції не повідомили його про намір скласти протокол, не роз'яснили його права, передбачені ст. 268 КУпАП та не дали можливості надати пояснення, не надали йому копію протоколу.

Вказує, що суд не дослідив та не дав оцінку доказам, які він надав суду та не викликав для допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_10., зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Просить постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 23.10.2018 року скасувати і закрити провадження по справі, з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_3, свою апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольни, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 апеляційному суду пояснив, що 23 жовтня 2018 року , приблизно об 21 годині, він їхав разом із знайомим ОСОБА_2 по вул. Українській в м. Новопскові Луганської області, однак вони вимушені зупинитись, оскільки були засліплені фарами поліцейської автомашини, яка їх «підрізала». Двоє поліцейський , які підійшли до них, не представились, в подальшому з'ясувалось, що один із них особисто знає ОСОБА_2 , оскільки разом навчались в ліцеї - це ОСОБА_7, ОСОБА_2 перебував на цей момент в тверезому стані, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, він не відмовлявся, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 при них не було складено, його копію ОСОБА_2, також не було вручено, будь-кого із свідків, окрім нього на момент зупинення працівниками поліції - не було. Йому відомо, що в цей же день ОСОБА_2 , за власною ініціативою пройшов медичний огляд, який зафіксував факт , що він тверезий. Поліцейські відеозапис то включали , то виключали на свій розсуд, тобто відеозапис не фіксує повний перебіг події, обставин та діалогу, що мав місце в той день між поліцейськими , з однієї сторони, та ним і ОСОБА_2, з іншої.

Свідок ОСОБА_8 фактично підтвердила пояснення свідка ОСОБА_6, апеляційному суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 , як його зупинили працівники поліції , зателефонував на її телефон та пояснив, що його та ОСОБА_6 зупинили працівники поліції, однак, протокол відносно нього поліцейськими не складався, від проходження медичного огляду на предмет алкогольного сп'яніння - він не відмовлявся, поліцейські його відпустили додому, він був тверезий, однак вона наполягла на тому, щоб він в цей же день, негайно пройшов медичний огляд в лікарняному закладі, яким встановлено, що він не перебував в стані алкогольного чи іншого сп'яніння. Про те, що стосовно ОСОБА_2 поліцейськими складено протокол , йому стало відомо, коли його викликали до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП..

За ініціативою апеляційного суду, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП. до залу суду викликались свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , ОСОБА_10, як до суду першої інстанції, так і до апеляційного суду вони не з'явились , про причини своєї неявки апеляційному суду - не повідомили, в зв'язку із чим, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу та прийняти рішення без допиту зазначених свідків.

Перевіривши матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, проаналізувавши зміст судової постанови та викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга правопорушника підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а, також, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що зазначених вимог суд не дотримався.

Висновок судді суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_10 та відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі ті, на які послався суд , як на докази, вважаю, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 вказаного складу адміністративного правопорушення.

З відеозапису нагрудних камер працівників поліції, який знаходиться в матеріалах справи, видно, що ОСОБА_2 не відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, але на пропозицію співробітника поліції проїхати до медичного закладу на службовому автомобілі не погодився, не бажаючи залишити свій електроскутер без нагляду на проїжджій частині, оскільки ніхто не міг гарантувати його збереження без відповідного нагляду, що співробітники поліції прийняли як відмову від проходження.

Разом із тим, працівники поліції проводили відеозапис не безперервно, фіксуючи всі події щодо правопорушення, в вибірково, на свій розсуд, оскільки відеозапис складається із п'яти самостійних файлів, на яких не видно місце його складання, свідків ОСОБА_10 , та момент підпису протоколу особами, зазначеними в протоколі , що апеляційний суд розцінює , як порушення права на захист ОСОБА_2

Окрім того, як вбачається з протоколу судового засідання від 13.09.2018 року, ОСОБА_2 заявляв клопотання викликати у судове засідання для допиту у якості свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_10, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, однак суд першої інстанції відмовився задовольнити його , без належного мотивування.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює письмові пояснення свідків ОСОБА_11 / арк. спр.5 / та ОСОБА_10 / арк.спр.6/ та не може прийняти їх до уваги, як належний доказ, оскільки вони спростовуються іншими доказами по справі, окрім того, в їх поясненнях, які фактично є однаковими, зазначено слово «громадянин», а посилання, що це конкретно ОСОБА_2, відсутнє, окрім того, після слова « громадянин» є незаповнений пропуск тексту, який ставить під сумнів пояснення , що в них йдеться про ОСОБА_2 , а не про іншу особу. Судом не можуть бути прийнятими в якості доказу пояснення свідків, які записані поліцією не довільно, а конкретний текст пояснень заготовлено завчасно на окремому бланку, в тому числі, завчасно надрукований текст « з моїх слів записано вірно, мною прочитано» , а не записано особисто свідком, що ставить під сумнів допустимість вказаних доказів.

Окрім того, ОСОБА_2 вказував, що складання протоколу та відбирання пояснень у свідків проводилось працівниками поліції без його участі. Дані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер співробітників поліції. Однак, суд не дав належну оцінку цьому факту в своїй постанові та необґрунтовано зазначив, що свідки в своїх письмових поясненнях повністю підтвердили фактичні обставини правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що судом допущені істотні порушення вимог КУпАП, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції належить скасувати, як незаконну та необґрунтовану, а апеляційну скаргу задовольнити.

На підставі викладено, керуючись ст.294 КУпАП ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Новопсковського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн., із позбавленням права керування транспортним засобом на один рік, скасувати та закрити провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду Ю.М. Савич