Справа №705/4797/18
3/705/1926/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата військової служби за контрактом, водія-електрика, який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП України,
В С Т А Н О В И В:

Від Черкаського зонального відділу військової служби правопорядку до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11КУпАП.

13.11.2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказані матеріали адміністративної справи визначені для проведення судового провадження судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії КИЧк № 76 від 12.11.2018 р. вбачається, що: «…Відповідно до вимог ч. 4 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військовослужбовцем військової частини або місця служби, віднесене до адміністративних правопорушень вчинених в умовах особливого періоду.

У той же час, військовослужбовець служби за контрактом ОСОБА_1 зазначені вимоги Закону проігнорував, та 05.11.2018 року до місця служби військової частини НОМЕР_1 (Уманський район) не прибув, проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. До військової частини НОМЕР_1 (Уманський район) солдат ОСОБА_1 прибув о 08.30 год. 12.11.2018 року.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 в період часу з 08.30 год.05.11.2018 року по 08.30 год. 12.11.2018 року був відсутній на службі без поважних причин.

Згідно із довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 12.11.2018 року солдату ОСОБА_1 звільнення та відпустка не надавалась.

Викладене свідчить про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, яке полягало у неприбуті до військової частини (місця служби) тривалістю сім діб вчинене в умовах особливого періоду солдатом служби за контрактом ОСОБА_1 …»

Частиною 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Згідно діючих норм КУпАП, відносно справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, альтернативної підсудності не встановлено і діє загальне правило, визначене ч. 1 ст. 276 КУпАП

У протоколі про адміністративне правопорушення серії КИЧк № 76 від 12.11.2018 року вказано, що військовослужбовець служби за контрактом ОСОБА_1 05.11.2018 року до місця служби військової частини НОМЕР_1 (Уманський район) не прибув. Проте, до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення долучені довідки та копії довідок: «про невихід на військову службу військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 »; «про повернення на військову службу військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 », де чітко зазначено, що « військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_3 ». Крім того, на всіх інших долучених до протоколу довідках наявний кутовий штам, з якого також вбачається місце розташування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 .

Відповідно до висновку Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В аспекті цього питання необхідно розуміти, що використане словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, із зазначеного вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення вказана в/ч НОМЕР_1 , що розташована в с. Розсішки Христинівського району Черкаської області, тому у зв`язку з вказаними обставинами, матеріали справи щодо ОСОБА_1 не підлягають розгляду Уманським міськрайонним судом Черкаської області, а повинні бути направлені до суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП «Зміст протоколу про адміністративне правопорушення» - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, потерпілих, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.
Також при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.
Суддя, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає, що є підстави для повернення їх на дооформлення оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення серії КИЧк №76 від 12.11.2018 року не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з врахування особливостей диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. У вказаному протоколі повно не викладено фактичних обставин правопорушення. Також, до матеріалів адміністративної справи долучені документи в копіях, які не завірені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства України.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимогст.256 КУпАП, відповідному органу для належного дооформлення (п.24постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Беручи до уваги викладене, суддя вбачає підстави для повернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 на дооформлення адміністративного матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП, у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства України та надіслання їх за належною підсудністю.

Керуючись ст. ст.276, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:
Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути до ІНФОРМАЦІЯ_1 на дооформлення та для надіслання їх за належною підсудністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко