АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1628/2018 Суддя у І-й інстанції: Макаренко І.О
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.04.2018 провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, 17.02.2018 року приблизно о 19 год. 50 хв., в м. Києві на перехресті вул. Білоруської та вул. Довнар Запольського, керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог п. 2.3 б та 10.1 ПДР України не був уважним, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності такого маневру, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки«ЗАЗ-Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, 18.02.2018 року приблизно о 00 год. 03 хв., ОСОБА_2, в м. Києві по вул. Білоруській, 26 керував автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дослідивши обставини справи, протоколи про адміністративні правопорушення, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень п. 2.3б, 10.1 ПДР України, та закрив провадження по справі в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

І цією ж постановою ОСОБА_2, визнано винним у тому, що він 18.02.2018, приблизно о 00 год. 03 хв. в м. києві по вул. Білоруській, 26, керував автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено матеріали справи, що призвело до порушення вимог матеріального та процесуального права, а тому постанова підлягає скасуванню.

Звертає увагу на те, що інспектором патрульної поліції при проведенні його огляду на стан алкогольного сп'яніння порушено приписи ст. 266 КУпАП, згідно якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо передування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення такого огляду, а тому огляд на стан сп'яніння з порушенням цієї норми вважається недійсним.

Зазначає, що працівниками поліції не встановлено жодних ознак, які б свідчили про стан наркотичного сп'яніння, і тому він свою вину в порушенні норм ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає.

Крім того, вказує, що він не відмовлявся від проходження освідування на стан сп'яніння, але оскільки перебував тривалий час на вулиці при мінусовій температурі, через стресовий стан та тиск на нього з боку працівників поліції, йому стало погано, у зв'язку з чим товаришами викликано швидку, якою ОСОБА_2 надано першу медичну допомогу та здійснено освідування на наявність ознак сп'яніння. Згідно медичної довідки будь-яких ознак сп'яніння у нього не виявлено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованим, і ніким з учасників судового провадження не оспорюється, а тому суддя апеляційного суду переглядає постанову суду лише в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 058952 від 18.02.2018; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер».

Вказані події були зафіксовані на нагрудну відеокамеру АА 00562, відеозапис з якої переглянуто в суді першої інстанції, проте в судовому засіданні апеляційної інстанції клопотання про огляд відеозапису ОСОБА_2 не заявлялося.

Довід апелянта про порушення поліцейськими приписів ст. 266 КУпАП, згідно якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення такого огляду, є безпідставним, оскільки згідно письмових пояснень свідків, від проходження такого огляду ОСОБА_2 відмовився. Апеляційний суд не вбачає підстав не довіряти поясненням вказаних свідків, оскільки їх особи є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи.

Посилання в апеляційній скарзі на карту виїзду медичної допомоги № 186 від 18.02.2018, виписану працівниками швидкої медичної допомоги як доказ відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки єдиним закладом охорони здоров'я, який наділений правом проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо передування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є КМНКЛ «Соціотерапія», а крім того, вказана медична карта не містить в собі за результатів освідування на наявність ознак сп`яніння.

Зважаючи на викладене, судом першої інстанції було здійснено повний та всебічний розгляд справи, а тому, порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення, апеляційним судом не встановлено, з огляду на що постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_2 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко