П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1207/18

Провадження 3/338/416/18

10 грудня 2018 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Круль І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Богородчанського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

21 вересня 2018 року поліцейським взводу 2 роти БУПП в Івано-Франківській області рядовим поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось в тому, що він 21 вересня 2018 року о 00 год. 50 хв. по вул. Бельведерська в м. Івано-Франківську керував транспортним засобом марки «Chevrolet cruze», н.з. АТ 5879 СН в стані алкогольного сп'яніння.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, посилаючись на безпідставне складення протоколу, оскільки 21 вересня 2018 року о 00 год. 50 хв. по вул. Бельведерська в м. Івано-Франківську він не керував транспортним засобом марки «Chevrolet cruze», н.з. АТ 5879 СН в стані алкогольного сп'яніння. Оскільки не погоджувався з показником спеціального технічного засобу «Драгер», просив провести медосвідчення в медичному закладі, на що працівники поліції не реагували.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду водія на стан алкогольного спяніння проводиться відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоровя та Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2015 № 1452/735.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази у справі, приходжу до наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 231084 від 21 вересня 2018 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet cruze», н.з. АТ 5879 СН в стані алкогольного сп'яніння. Свідками даного правопорушення в протоколі зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4

На неодноразові судові виклики свідки та поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, для надання пояснень по вказаному факту до суду не з'явилися, у зв'язку з чим суд був позбавлений можливості усунути протиріччя між поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та співробітника поліції, оскільки відсутні інші фактичні дані, які б спростовували чи підтверджували ці пояснення. Диск, який міститься в матеріалах справи, не містить жодної інформації по даному факту.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного вбачається, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров'я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

За наведених вище обставин вважаю безпідставним оформлений протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини, з'ясовані в судовому засіданні, свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею, а тому, відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в даній справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 221, 247, 256, 268, 283-285, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Круль