Справа № 741/79/18 Головуючий у 1 інстанції Киреєв О. В.
Провадження № 33/795/190/2018
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, працюючий електромонтером комунального підприємства «Київський метрополітен»,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд, 08 січня 2018 року близько 15 год. 30 хв. в м. Ніжині, Чернігівської області, по вул. Прилуцька, ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (почервоніння обличчя, розширені зіниці очей, сухість порожнини рота, неадекватна поведінка), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом було порушеного його права передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки судовий розгляд було проведено без його участі, а він був повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться 03 квітня 2018 року, який фактично відбувся 02 квітня 2018 року, що свідчить про належне повідомлення його про час та місце розгляду даної справи, в зв'язку з чим було порушено право на захист. Стверджує, що він не відмовлявся від огляду на стан наркотичного сп'яніння, а лише висловлював незгоду з підозрою поліцейських про перебування його в такому стані, протокол про адміністративне правопорушення вважає недопустимим доказом по справі, оскільки поліцейськими було порушено порядок його огляду на стан наркотичного сп'яніння, так як не було запропоновано пройти такий огляд з використанням спеціальних технічних засобів, чи в закладі охорони здоров'я. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, та за підозри перебування його в такому стані поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом. Вказує, що письмові пояснення свідків не узгоджуються з відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв'язку з чим їх не можна вважати достовірними.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необов'язковою.

Будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив в зв'язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп'яніння.

Відповідно п 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, 08 січня 2018 року, був зупинений працівниками поліції з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме почервоніння обличчя, розширені зіниці очей, сухість порожнини рота, неадекватна поведінка, та від проходження на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, вона підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого 08 січня 2018 року близько 15 год. 30 хв. в м. Ніжині, Чернігівської області, по вул. Прилуцька, 134, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя, розширені зіниці очей, сухість порожнини рота, неадекватна поведінка на навколишнє середовище, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився в присутності свідків.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість цього протоколу як доказу є необґрунтованими, оскільки він складений уповноваженою на те посадовою особою Національної поліції та зміст цього документу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015. У цьому документі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з цим документом та роз'яснення йому прав та обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також власноручне пояснення ОСОБА_1 по суті порушення: «Відмовляюся їхати в наркологічний диспансер» (а. с. 2).

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення дані повністю підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 ( а.с. 3) та ОСОБА_3 (а.с. 4), які вказали, що в їх присутності ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в наркологічному диспансері, однак останній відмовився від проходження такого огляду в їх присутності.

Таким чином, протокол про адміністративні правопорушення складено вірно, з дотриманням положень ст. 256 КУпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

Твердження особи яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є протирічливими, не знайшло свого обґрунтування під час дослідження матеріалів справи в суді апеляційної інстанції та в співставленні відомостей, що містяться в наданих ними письмових поясненнях з відомостями, що містяться в інших доказах по даній справі.

Крім того, вищевказані доказові матеріали спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції йому не було належним чином запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Щодо його посилання на відсутність направлення на проведення відповідного огляду, то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, поліцейськими для проведення огляду на стан сп'яніння може бути направлений лише водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами.

Однак, відповідно до п. 8 вищезазначеного порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Дана норма вищевказаного підзаконного нормативного акту працівниками поліції була дотримана в повному обсязі.

Щодо посилання ОСОБА_1 про не відсторонення його від керування транспортним засобом хоча і знайшло своє підтвердження, але не спростовує наявності вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, а лише свідчить про неналежне виконання поліцейськими покладених на них обов'язків.

Доводи апеляційної скарги про істотне порушення місцевим судом вимог ст. 268 КУпАП є необґрунтованими, оскільки справа розглянута судом першої інстанції хоча і без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але після належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду шляхом неодноразового направлення йому судових повісток за місцем проживання у АДРЕСА_1 відповідно до положень ст. 277-2 КУпАП. Згідно з судовими повістками, які наявні в матеріалах справи, ОСОБА_1 був ознайомлений про розгляд справи Носівським районним судом Чернігівської області, однак до початку судових засідань, які були призначені на: 13 лютого 2018 року, 16 березня 2018 року, 02 квітня 2018 року надсилав лише клопотання про перенесення розгляду справи без надання відповідних документів щодо його стану здоров'я, в зв'язку з чим розгляд справи відбувся без його участі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він був повідомлений про розгляд справи на 03 квітня 2018 року, хоча той відбувся 02 квітня 2018 року, не знайшло свого підтвердження, та спростовується наявною в матеріалах справи судовою повісткою (а.с. 20), на якій вказано дату 02 квітня 2018 року, коли і було здійснено розгляд даної справи. Крім того, ОСОБА_1 02 квітня 2018 року було надане до Носівського районного суду Чернігівської області чергове клопотання про перенесення розгляду справи (а.с. 22), що свідчить про те, що він знав про час та дату її розгляду, але ухилився від явки в судове засідання.

Судом першої інстанції розглянуто дану справу без істотних порушень вимог КУпАП, у тому числі, правил ч. 2 ст. 276 цього Кодексу.

В зв'язку із викладеним, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, а саме у відмові на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння, повністю доведена.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання особи правопорушника про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція ОСОБА_1 розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, та те, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач