22.08.2018 227/2843/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2018 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює приватним підприємцем, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
07 серпня 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №013045 від 03.07.2018 року, ОСОБА_1, 03.07.2018 р. о 20:15 год. в с.Бокове вул.Білозерська, 31, керував автомобілем НОМЕР_1, з наявними ознаками алкогольного спяніння, (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття газоаналізатора алкотест 6810 та проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить корінець рекомендованого повідомлення з відміткою про особисте отримання. В суд не зявився по невідомим суду причинам. Клопотання про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не надходило.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1, про розгляд справи в Добропільському міськрайонному суді за викликом, проте, ОСОБА_1 від підпису протоколу відмовився, рухом справи не цікавився, до суду з метою отримання інформації про стан відносно нього провадження не звертався.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
На підставі ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суддя вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені повторно протягом року.
Вина вчинення ОСОБА_1, зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 013045 від 03.07.2018 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем Volkswagen transporter, в присутності яких ОСОБА_1 від продуття технічних засобів та проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, відмовився, копією постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.03.2018 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, яка набрала законної сили 06.04.2018 р.; фактичними даними, що містяться на диску з відео-матеріалом до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015р., особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
ОСОБА_1, протокол не підписав, ніяких пояснень, зауважень та мотивів відмови від підписання протоколу не надавав.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подія правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.
Обставини, що обтяжують чи помякшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.
Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування даним правом. Дана стаття також передбачає, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в звязку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України Про судовий збір, суд
ПОСТАНОВИВ:
На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.
Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Левченко