КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1443/2018 Постанова винесена суддею Голуб О.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участі: ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

12 листопада 2018 року через відділ поштового зв'язку захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подала на вказану постанову судді місцевого суду апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження в справі.

Крім того, безпосередньо в апеляційній скарзі захисник порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, обґрунтувавши поважність причин його пропуску тим, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було належним чином з'ясовано фактичне місце проживання ОСОБА_2 і зазначено в протоколі лише місце його реєстрації, що призвело до того, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, справу розглянуто в суді першої інстанції без його участі, а про існування постанови він довідався лише 08 листопада 2018 року.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на обґрунтування клопотання про поновлення строку оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями Глави 24 КУпАП.

При цьому, порядок перегляду постанови судді у справах про адміністративне правопорушення регулюється положеннями статті 294 КУпАП, частиною другою якої визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Отже, самостійними суб'єктами оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення можуть бути як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, так і захисник.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин, тобто за наявності обставин, які об'єктивно перешкодили особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як убачається з матеріалів провадження, постанова за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 прийнята суддею місцевого суду 18 вересня 2018 року, отже строк її оскарження спливає 28 вересня 2018 року.

Апеляційна скарга захисником ОСОБА_3 на постанову судді від 18 вересня 2018 року подана до суду першої інстанції через відділ поштового зв'язку 12 листопада 2018 року, тобто з пропуском процесуального строку оскарження.

При цьому в апеляційній скарзі захисником фактично наведені обставини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді саме ОСОБА_2, які за відсутності апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення захисником та відповідно підставою для поновлення такого строку захиснику ОСОБА_3, яка розпочала здійснювати захист ОСОБА_2 за межами строку на апеляційне оскарження судового рішення (договір ОСОБА_2 про надання правової допомоги укладено з адвокатом ОСОБА_3 02 листопада 2018 року).

Однак враховуючи, що ОСОБА_2 підтримав клопотання захисника, апеляційним судом перевірені і його доводи на обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку апеляційного оскарження судового рішення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що місце його проживання (перебування) вказано за адресою: АДРЕСА_1 і такі дані відповідають вказаним у паспорті ОСОБА_2 щодо його реєстрації.

Справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 двічі призначалася до розгляду в суді першої інстанції, а саме на 27.08.2018 та 18.09.2018, про що ОСОБА_2 за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, направлялися судом відповідні повідомлення, які були отримані або ОСОБА_2, або уповноваженою ним особою, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.9, 10). Таким чином, підстав вважати, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, у суду апеляційної інстанції немає.

Судове рішення в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 постановлено суддею місцевого суду 18 вересня 2018 року без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, але копія постанови була направлена ОСОБА_2 20 вересня 2018 року (а.с. 13) та вручена його батьку 19 жовтня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.20). Отже, з огляду на викладене, саме з 19 жовтня 2018 року ОСОБА_2 вже було відомо про прийняте судом в справі про адміністративне правопорушення рішення. Проте апеляційна скарга захисником в його інтересах подана до суду першої інстанції 12 листопада 2018 року, тобто за межами десятиденного строку, визначеного у ст. 294 КУпАП для оскарження постанови судді, якщо початком цього строку вважати 20 жовтня 2018 року, і поважних причин його пропуску захисником та ОСОБА_2 не наведено.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він тривалий час не проживає за місцем реєстрації, а його батько не повідомив йому про судові виклики і не вручив отриману ним копію постанови від 12 вересня 2018 року, є непереконливим, оскільки нічим не підтверджено.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови від 18 вересня 2018 року слід визнати необґрунтованими.

Крім того, при вирішенні клопотання захисника суд апеляційної інстанції враховує і практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, в рішенні від 29 жовтня 2010 року у справі &quss;Устименко проти України&qu:j; Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Суд указав, що сторона зобов'язана демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Між тим, у вказаній справі про адміністративне правопорушення не встановлено наявності у ОСОБА_2 перешкод у реалізації свого права на своєчасне отримання постанови судді місцевого суду від 18 вересня 2018 року та її оскарження у встановлений законом десятиденний строк.

З огляду на викладене, враховуючи, що захисником не надано доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, то у його поновленні слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути захиснику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу з додатками повернути захиснику ОСОБА_3.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко