Провадження № 33/824/568/2018 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , командира роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на сім діб,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 05 вересня 2018 року о 07 год. 50 хв. під час шикування особового складу перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 був виявлений у п`яному вигляді, що підтверджується результатами тесту «Алконт-М» - 1,35%.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення капітана ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на військово-лікарську комісію, крім того, огляд проводився у відсутності свідків, до протоколу про військове адміністративне правопорушення не додано висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння. Підкреслює, в протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутні документи про повірку приладу Алконт М. Зазначає, що судом не взято до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , що на службі спиртне не вживав, а вживав лише вечері 03 вересня 2018 року, а також ті обставини, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, особу, яка склала протокол, підполковника військової служби правопорядку ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у появі військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду стверджується матеріалами справи, а саме: роздруківкою показників приладу «Алконт-М» від 05 вересня 2018 року про наявність у ОСОБА_1 о 7 год 50 хв. в організмі 1,35 проміле алкоголю , актом медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 , складеного начальником медичної служби в/ч НОМЕР_1 , рапортом заступника командира в/ч НОМЕР_1 з тилу - начальника тилу підполковника ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 03.09. та 04.09 самовільно не перебував на службі, а повернувся на службу 05.09.2018р. в стані алкогольного сп`яніння. , письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що на службі спиртні напої не вживав, а позитивний тест на алкоголь свідчить про остаточність алкоголю у організмі після вживання спиртних напоїв напередодні.

Суддя доказам по справі у сукупності надав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення та постанови судді випливає,що на території в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 виявлений у нетверезому стані, тому місцем вчинення адміністративного правопорушення є територія військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим твердження апеляційної скарги про неналежне встановлення місця вчинення правопорушення є безпідставними.

Також не ґрунтуються на законодавстві доводи апеляційної скарги про те, що відсутність свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння чи ненадання начальником медичної служби військової частини свідоцтва про повірку алкотестеру «Алконт-М» тягне за собою недійсність огляду, оскільки порядок проходження огляду на стан сп`яніння, передбачений ст..266 КУпАП та Інструкцією МВС України та МОЗ України, стосується лише водіїв транспортних засобів.

Крім того, не ґрунтуються на законодавстві доводи апеляційної скарги про необхідність встановлення стану алкогольного сп`яніння військово лікарськими комісіями, оскільки зазначеними комісіями визначається не перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, а необхідність лікування військовослужбовця від алкогольної залежності.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, стверджуються також показаннями свідка ОСОБА_3 , який при апеляційному розгляді пояснив,що першим встановив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та провів огляд за допомогою алкотестеру, який показав позитивний результат. Крім того, у медичній частині під його наглядом ОСОБА_1 була надана первинна допомога з приводу абстинентного синдрому внаслідок тривалого вживання алкогольних напоїв.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильності висновків судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, не спростовують.

Разом з тим, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 суддя не в повній мірі врахував вимоги ст. 33 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.32-1 КУпАП арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види адміністративних правопорушень.

У чому полягає виключність випадку, що надавало можливість судді накласти на капітана ОСОБА_1 стягнення у вигляді арешту з поміщенням на гауптвахту при наявності у санкції статті альтернативних видів стягнення , у постанові не зазначено. Відсутні відповідні посилання і у протоколі про військове адміністративне правопорушення.

Крім того, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддею не враховано, що він є учасником бойових дій, має хронічні хвороби.

За таких обставин адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті не відповідає меті адміністративного стягнення, визначеній у ст. 23 КУпАП, і є занадто суворим, тому його слід пом`якшити до штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП шляхом зміни постанови судді у частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року щодо ОСОБА_1 у частині накладеного стягнення змінити.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП пом`якшити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль