КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/323/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Як встановлено постановою судді, 06 червня 2018 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Opel Vectra», р/н НОМЕР_1 на перехресті просп. Тичини з вул. Шумського у м. Києві в стані сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, просп. Визволителів, 6. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2018 року та закрити провадження у справі у зв'язку з недоведеністю його вини.

В обґрунтування вимог поданої скарги, скаржник посилається на те, що він не погоджується із зазначеною постановою у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права.

Як зазначає ОСОБА_2 у своїй скарзі, відповідальності за керування автомобілем з ознаками сп'яніння законодавством не встановлено, а невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє його права на захист, оскільки обвинувачення йому не зрозуміле, а особа має знати в чому її обвинувачують, щоб реалізувати своє право на захист.

Крім того, як вказує апелянт, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння у зв'язку з чим, на думку апелянта, він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини.

Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про свідків, а тому, на думку апелянта, можна припустити, що при проведенні даних дій свідки були відсутні, що є порушенням норм Інструкції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки всі дії, які вчиняє працівник поліції мають відбуватись за участю свідків (понятих), а також свідки мають підписати даний протокол, проте дана інформація в протоколі відсутня.

Також, на думку апелянта, суддя першої інстанції, визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином не дослідив доказів його вини, а також не дослідив всіх матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, не врахував той факт, що він являється єдиним годувальником своєї сім'ї, оскільки за допомогою автомобіля заробляє на прожиття, а автомобіль являється єдиним джерелом доходу його сім'ї, так як його робота пов'язана з керуванням транспортного засобу.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримку поданої скарги; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 424250 від 06 червня 2018 року, підтверджуються також іншими, наявними у справі доказами, а саме: висновком лікаря нарколога від 06.06.2018 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного (1,04 %) сп'яніння; рапортом оперуповноваженого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, який міститься на СД дику, який приєднаний до справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції не встановив достатніх даних, які б дозволили спростувати допустимість та достовірність доказів, наведених в оскаржуваній постанові, на підставі яких суддя обґрунтовував свої висновки, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, на незаконність складання якого посилається апелянт.

Як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в судовому рішенні щодо ОСОБА_2 чітко зазначено, останній керував транспортним засобом в стані сп'яніння, а не з ознаками сп'яніння, як безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Відповідно до матеріалів справи, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проводився з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, в закладі охорони здоров'я лікарем цього закладу, а не поліцейським на місці зупинки, а тому присутність свідків, всупереч доводам скарги, в даному випадку не є обов'язковою.

Більш того, як прямо передбачено пунктами 15, 16, 17 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції, за результатами огляду на стан сп'яніння встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається відповідний висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння (додаток 4 до Інструкції), а зміст цього висновку повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З урахуванням вищенаведеного, а також наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції не має жодних підстав для того, щоб погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що висновки судді не відповідають обставинам справи, а оскаржувана постанова, винесена з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду цієї скаргу, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнутодо адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Левко В.Б.