Справа № 234/1827/18
Провадження № 3/234/638/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Краматорськ

Cуддя Краматорського міського суду Донецької області Нейло І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 05 лютого 2018 року о 21 годині 35 хвилин в місті Краматорськ по бул. Краматорському, біля буд.№1, керуючи автомобілем «DAWOO FSCLANOSTF696», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спʼяніння - тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, почервоніння шкіри обличчя. Огляд на стан наркотичного спʼяніння зі згоди водія, в присутності двох свідків, чим порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, згідно вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_2 пояснив, що з протоколом не згоден, оскільки обставини які викладені у протоколі не відповідають дійсності та не можуть бути належним доказом по справі, яка підлягає закриттю. Вважає що протокол складено з порушенням вимог закону, просить закрити провадження по справі у звʼязку з відсутністю складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що факт скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшов свого підтвердження.

В підтвердження винності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, який склав адміністративний протокол, надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 043099 від 05 лютого 2018 року, згідно якого в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте, в свою чергу, вказаний протокол складено в порушення статті 256 КУпАП, оскільки в графі «Суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» зазначено наступне: «05 лютого 2018 року о 21 годині 35 хвилин в місті Краматорськ по бул. Краматорському, біля буд.№1, керуючи автомобілем «DAWOO FSCLANOSTF696», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спʼяніння - тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, почервоніння шкіри обличчя. Огляд на стан наркотичного спʼяніння зі згоди водія, в присутності двох свідків», з чого можна зробити висновок про те, що особою, якою було складено зазначений протокол, не встановлено суті адміністративного правопорушення, як і диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, а саме факту того, що ОСОБА_1 взагалі керував зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення транспортним засобом «DAWOO FSCLANOSTF696», реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані наркотичного спяніння. Також до протоколу про адміністративне правопорушення не додано CD-носій з наявними на ньому відеозаписами складання протоколу.

Відповідно до зазначених нормативних актів та ч. 1,2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що дані вимоги закону уповноваженою особою поліції відносно ОСОБА_1 не були дотримані, огляд на наявність сп'яніння у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів останньому пропонувався, але не було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі з метою встановлення наркотичного спяніння. Крім того, до справи не додані відеоматеріали, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно статей 1, 3, 8, 9 Конституції України Україна є правовою державою, в якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція Українимає найвищу юридичну силу. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставіКонституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Тобто в даному випадку через невідповідність складеного протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових доказів вимогам статті 256 КУпАП, суд позбавлений можливості достовірно встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зіставивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність у матеріалах справи, зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення, достатніх доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. Інших обставин в матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

При цьому, статтею 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до частини 3статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а докази, надані особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення, в якості підтвердження вчинення правопорушення суд не приймає до уваги з наведених вище обставин.

Відповідно достатті 247 КУпАП України визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких першим пунктом визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1,3,8,9,57 Конституції України, ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Краматорського

міського суду ОСОБА_3