П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута до

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних стягнень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 03 червня 2018 року в 03 год. 15 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 70 по проспекту Голосіївському в м. Києві та в порушення п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на металеву огорожу, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_2 03 червня 2018 року в 03 год. 15 хв. керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 70 по проспекту Голосіївському в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, провадження щодо нього закрити у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що він строк пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він не був присутнім, а копію судового рішення отримав 17 жовтня 2018 року та 18 жовтня2018 року він подав апеляційну скаргу, а тому вважає, що строк на оскарження пропустив з поважних причин і просить його поновити.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що 03 червня 2018 року він дійсно керував автомобілем «ВАЗ» та здійснив наїзд на металеву огорожу, після чого був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», на що він відмовився, оскільки не знав про наслідки такої відмови. Він звертає увагу на те, що працівники поліції не пропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження там огляду.

За таких обставин, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав клопотання, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 27 серпня 2018 року судом за відсутності ОСОБА_2 ухвалене рішення про визнання його винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. В той же час матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_2 та його захисником копії постанови.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки в апеляційній скарзі не ставиться під сумнів законність прийнятого рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 294 КУпАП, в цій частині рішення не переглядається.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) регламентований порядок проведення огляду на стан сп'яніння. Як зазначив сам апелянт, він відмовився від проходження огляду, тому його доводи про порушення процедури огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ» з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_2 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння та пояснює це тим, що не знав про наслідки такої відмови, оскільки поліцейський не роз'яснив йому їх.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп'яніння як за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці, так і не бажав їхати до медичного закладу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками. Будь - яких зауважень стосовно того, що поліцейський не запропонував їхати до медичної установи для проведення огляду він не зазначив.

З огляду на викладене,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі в цій частині немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун