ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6778/18
Провадження № 3/210/2457/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

"12" грудня 2018 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті ОСОБА_1 Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Промислова, 69

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2018 року в провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД №209881, 05.12.2018 року о 01-35 в м. Кривий Ріг Металругійний район вул. Соборності, 38 з явними ознаками алкогольного спяніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_3 О. не зявився, заяв про відкладення, перенесення розгляду справи не надавав, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, зокрема, підпис у протоколі, однак не вважав за потрібне скористатися правом на захист, надати особисті пояснення в судовому засіданні та представити докази по справі.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Даний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 14.02.2018 року по справі №910/33054/15, а також у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України".

При цьому, особа, щодо якої складено протокол, в судове засідання не з'явилася та про причини неявки суду не повідомила, а також не вжила заходів, щоб дізнатися про стан розгляду справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 130 частиною 1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 209881 від 05.12.2018 р., який складений у відповідності до норм із законом, та згідно якого встановлено фактичні обставини справи, зокрема, обєктивну сторону правопорушення, довідкою, якою підтверджено, що ОСОБА_3 О. не отримував водійського посвідчення на право керування транспортним засобом, рапортом, згідно якого встановлено, що водія було зупинено та під час розмови з водієм ОСОБА_3 О. були виявлені ознаки алкогольного спяніння, при цьому в подальшому водій відмовився від проходження медичного огляду, поясненнями свідків, якими підтверджується факт відмови водія від проходження медичного огляду, направленням до медичного закладу, відеозаписом, яким також зафіксована відмова водія від медичного огляду. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 О. надав пояснення, згідно яких визнав факт алкогольного спяніння.

Таким чином, провина ОСОБА_3 О. у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена у повному обсязі, що підтверджується письмовими матеріалами справи, повно та всебічно дослідженими під час винесення судового рішення.

Крім того, санкція статті 130 частини 1 КпАП України передбачає покарання для водіїв у вигляді штрафу з позбавленням спеціального права, а саме права керування транспортним засобом на строк один рік, а для інших осіб накладення штрафу.

Таким чином, для вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення слід встановити, чи особа, яка керувала транспортним засобом, є водієм, чи іншою особою.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України, затвердженої Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З даної норми випливає, що водієм являється не будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, а тільки та, яка має посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно довідки з національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України від 06.12.2018 року, гр. ОСОБА_3 О. не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

За таких обставин, вважаю за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, так як гр. ОСОБА_3 О. не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Вважаю, таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 283-285 КУпАП , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: В. Є. Сільченко