Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/947/18 Головуючий в 1 інст. - Капітонов Є.М.
Провадження № 33/778/291/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області справу з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 справу за апеляційною скаргою його представника - ОСОБА_3 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 11 лютого 2018 року о 15 год. 50 хв., рухався по автодорозі М-18 в с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, керуючи транспортним засобом HONDA ACCORD, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебував у стані наркотичного сп'яніння. Від керування транспортним засобом був відсторонений. Медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога. Своїми діями порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просить постанову скасувати, справу за ч. 1 ст. 130 КУпАП направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_2 не зміг скористатись своїми правами, передбаченими ч. 1 ст. 268 КУпАП, не уточнюючи в апеляційній скарзі, які саме права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності було порушено.

Крім того зазначає, що суд першої інстанції проігнорував прохання ОСОБА_2 про розстрочку виплати штрафу в разі визнання останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, так як у нього відсутні такі кошти.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, пояснив. що грошові кошти на сплату штрафу й нього відсутні та просив за можливістю накласти на нього інше стягнення, не пов'язане із позбавленням права керування транспортним засобами.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 085604, складеному 11 лютого 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння (поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців порушення мови), чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння (а.с.3), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння № 001251 від 11 лютого 2017 року, відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння під впливом марихуани (а.с.4).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про порушення його прав, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Правопорушником під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялися клопотання про допит свідків чи дослідження інших доказів, які не містяться в матеріалах справи, він був ознайомлений з матеріалами справи, не був обмежений у праві користуватися юридичною допомогою адвоката та виступати рідною мовою, а отже твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не дав можливості ОСОБА_2 скористатися своїми правами, є безпідставними.

До того ж, права ОСОБА_2, якими на його думку він не зміг скористатися, були поновлені при апеляційному перегляді.

За апеляційною скаргою його представника було призначено перегляд постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку, ОСОБА_2 не був обмежений у правах, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі бути присутнім в апеляційному суді і заявляти клопотання та подавати докази. Жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надав і в апеляційній скарзі на них посилання не було, а тому права особи, передбачені ст. 268 КПК України, не порушені.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що розстрочка сплати штрафу є питанням, що пов'язане з виконання постанови про накладення адміністративного стягнення і вирішується органом, який виніс постанову, тому ОСОБА_2 з питанням про розстрочку сплати штрафу може звернутись до суду першої інстанції в порядку ст. 304 КУпАП.

У зв'язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай