АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/5336/17Суддя 1 інстанції Сарат Н. О.
Номер провадження 33/774/51/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю: ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 працюючого в КП «Міський тролейбус» водієм автомобіля, депо №2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин. Так, 11 листопада 2017 року о 21.55 годині в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, по вул. Апостолівській, буд. 29 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Honda Tact, б/н у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому порядку з використанням газоаналізатора Alcotest-6820 №0124. Результат перевірки був позитивний та склав 1,19 % алкоголю в крові. Чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом було порушено вимоги закону, а саме обєктивно не зясовано всіх обставин справи. На думку ОСОБА_2, обставини справи, викладені в протоколі, не відповідають дійсності, оскільки він не керував мопедом, а котив його на ремонт. Крім цього, працівники патрульної поліції в протоколі зазначили лише тих свідків, які були присутні під час його огляду на стан спяніння, та не допитували свідків, які бачили, що він не керував мопедом, а котив його по тротуару. Також ОСОБА_2 просить звернути увагу, що огляд його на стан спяніння проводився з порушеннями законодавства, в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення його від керування транспортним засобом, тому не може бути визнаний допустимим доказом його вини.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. Крім того, просив допитати свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та долучити до матеріалів справи довідку від 03.04.2018 року про те, що дійсно 11 листопада 2018 року він віддав у ремонт свій мопед.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу суду з огляду на таке.

Так, зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 101538 від 11 листопада 2017 року водій ОСОБА_2 о 21.55 годині в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, по вул. Апостолівській, буд. 29 керував транспортним засобом Honda Tact, б/н у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому порядку з використанням газоаналізатора Alcotest-6820 №0124. Результат перевірки був позитивний та склав 1,19 % алкоголю в крові. Чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного спяніння.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського інспектора, який долучено до матеріалів справи та переглянуто судом апеляційної інстанції в межах підготовки справи до розгляду докази того, що ОСОБА_2 11 листопада 2017 2017 року о 22-10 год. керував транспортним засобом відсутні.

Крім того, як під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час судового розгляду ОСОБА_2 зазначав, що не керував мопедом, а котив його по тротуару на ремонт, при цьому і світло, і двигун на ньому були вимкнені.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 котив мопед, а не їхав на ньому, також зазначив, що ОСОБА_5 котив мопед по тротуару, а не по проїжджій частині дороги.

Такі ж пояснення надала, допитана в суді апеляційної інстанції, свідок ОСОБА_4

Інших доказів того, що ОСОБА_5 11 листопада 2017 року о 22-10 годині керував транспортним засобом вищезазначений відеозапис не містить, як не містять такого доказу і матеріали справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Сукупність цих обставин свідчать про те, що суд не сприяв з'ясуванню усіх обставин справи про адміністративне правопорушення, від яких залежить її правильне вирішення та не вжив усіх заходів, передбачених ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її у точній відповідності із законом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, у звязку із чим постанова суду першої інстанції від 10 січня 2018 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Довгинцівськогорайонного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, якою його визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_2, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун