АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/6296/17Суддя 1 інстанції Онопченко Ю. В.
Номер провадження 33/774/98/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 352,40 грн.

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2018р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно обставин, встановлених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_3 24.11.2017 року о 21.32 год. біля буд. №1 на площі Визволення в м. Кривому Розі Дніпропетровської області керував автомобілем марки Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей.

Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку водій відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 22.02.2018р., скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, захисник ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова отримана ним 5 березня 2018р. після сплину строку на апеляційне оскарження, оскільки суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.285 КУпАП протягом трьох днів після її винесення та оголошення не направив ОСОБА_3 копію оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим, сторона захисту була позбавлена можливості своєчасно оскаржити дану постанову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесені постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності проігнорував показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказували, що ОСОБА_3 не керував належним йому транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а перебував в салоні автомобіля, як пасажир, оскільки вживав спиртні напої, а транспортним засобом керував ОСОБА_4, окрім того не взяв до уваги показання ОСОБА_3, який також стверджував, що будучи в стані алкогольного сп'яніння, він не керував належним йому автомобілем, за кермом знаходився його знайомий ОСОБА_4, звертає увагу на те, що жодна особа допитана в судовому засіданні не зазначала, що ОСОБА_3 був за кермом автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1, що поліцейський Бабко М.І., який склав відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, також в судовому засіданні підтвердив, що він не бачив ОСОБА_3 за кермом автомобіля.

Захисник вказує на те, що у постанові, суд не зазначив, з яких причин він відкинув та проігнорував одні докази - пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а взяв до уваги інші - письмові пояснення зацікавлених осіб, працівників поліції Короля Є.І. та Курковського П.В., які суперечать поясненням інших свідків і відеозапису з бодікамери поліцейських, та письмові пояснення свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10, які на заготовленому бланку поставили свої підписи під надрукованим раніше текстом, де зазначено, що водій у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Захисник вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 не містять жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння і на законну вимогу поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

В судовому засіданні ОСОБА_3, і захисник ОСОБА_2, підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду і апеляційну скаргу на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22.02.2018р. в повному обсязі, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.285, ст.289 КУпАП постанова проголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі може бути подано, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Розглянувши клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити.

Зважаючи на те, що захисник ОСОБА_2 заявив відповідне клопотання, а з матеріалів справи вбачається, що відповідний строк пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_3, копія постанови від 22.02.2018р. не вручалася і не висилалася, захисник копію постанови отримав не своєчасно - 05.03.2018р. (а.с.38), - строк апеляційного оскарження зазначеної постанови належить поновити.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З метою забезпечення права доступу до правосуддя, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 і поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Виходячи з вимог з ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізуючи оскаржувану постанову з урахуванням доводів апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №098660 від 25.11.2017р.,складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст.254 - 256 КУпАП, згідно якому ОСОБА_3 з протоколом був ознайомлений, відмовився підписати протокол, письмово висловив свої заперечення (а.с.6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які підтвердили, що водій ОСОБА_3 у їх присутності відмовився від пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, а також від підписання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 4, 6); рапортами інспекторів поліції Короля Є.І. та Курковського П.В. та їх письмовими поясненнями, згідно, яким 24.11.2017р. приблизно о 21.30 год. коли вони підійшли до автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1, що знаходився біля зупинки громадського транспорту «пл.Визволення» та здійснив рух десять метрів від зупинки, за кермом сидів ОСОБА_3, при розмові з яким були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, на що останній, у присутності двох свідків, відмовився від проходження такого огляду (а.с.9,10, 28, 29); відеозаписом з бодікамер поліцейських (а.с.13); поясненнями в судовому засіданні інспектора поліції Бабка М.І., який склав відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, згідно, яким було встановлено, що екіпажем патрульної поліції було зафіксовано керування транспортним засобом водієм ОСОБА_3 від парковки біля супермаркету «Сільпо» до зупинки громадського транспорту, що при розмові з водієм у працівників поліції виникла підозра щодо стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, однак водій відмовився від проходження огляду та пояснив, що автомобілем керувала інша особа, яка так і не з'явилася на місце події.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності поза розумним сумнівом, об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_3, ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника, про те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що за кермом був його знайомий ОСОБА_4, то вини повністю спростовуються доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №098660 від 25.11.2017р. відносно ОСОБА_3, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254 - 256 КУпАП, рапортами інспекторів поліції Короля Є.І. та Курковського П.В. від 25.11.2017р. та їх письмовими поясненнями, які підходили до автомобіля і бачили за кермом саме ОСОБА_3, а не іншу особу.

Окрім цього із відеозапису боді-камери інспекторів поліції видно, що водій ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу не надав пояснень працівникам поліції, що він не перебував за кермом автомобіля.

Доводи сторони захисту про те, що суд у постанові не зазначив, чому саме він надав перевагу однім доказам і відхилив інші, такі, як пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції вважає надуманими, оскільки суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи у їх сукупності, і в оскаржуваному рішенні, зазначив про критичне ставлення до показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пославшись на те, що ці свідки в силу своїх товариських відносин з ОСОБА_3 надали такі показання, щоб останній зміг уникнути адміністративної відповідальності, при цьому, суд зауважив, що викладені свідками обставини нічим більше не підтверджуються, тоді, як винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, яким суд надав належну правову оцінку.

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, які об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп'яніння, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун