Справа № 353/976/18
Провадження № 3/353/374/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді електромонтера у ПАТ «Укртелеком», ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, гр. України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

12.09.2018 року ДОП Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 024374 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що «12.09.2018 року о 10 год. 40 хв. ОСОБА_1 на а/д Озеряни-Рожнів між с. Хотимир та сел. Обертин керував мопедом марки «Мустанг МТ 50Q-2» з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, від проходження медичного огляду в встановленому законом порядку відмовився (ухилився), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР».

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що він дійсно випив пиво, однак безалкогольне. Тест за допомогою приладу «Драгер» не проходив, оскільки йому працівники поліції не пропонували. Відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох працівників поліції. Під час складання протоколу свідків не було. Пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення написані ним власноручно, однак під диктовку працівників поліції.

Працівник поліції ДОП Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні виклав обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказав, що на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення були двоє свідків, зупинених його напарником, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі. Зазначив, що на момент складання протколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнав свою вину та підписав письмові пояснення з приводу вчиненого правопорушення, тому ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Додадково зазначив, що недбало поставився до складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки не вказав у ньому точне місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме на якому саме кілометрі вказаної ділянки дороги воно було вчинене, а також не відібрав письмових пояснень у свідків.

Свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явились, причин неявки суду не повідомили, хоча були неодноразово належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 024374 від 12.09.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку (а.с. 3). Проте, як вбачається, з доданого до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.09.2018 року, у ньому не вказано назву закладу охорони здоров'я куди направляється ОСОБА_1, а зазначено, що ОСОБА_1 не доставлявся на огляд у заклад охорони здоров'я та огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився. Крім цього, до матеріалів справи не додано письмових пояснень двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зазначених в протоколі, які неодноразово не з'являлись на виклики в судові засідання, що позбавляє суд можливості встановити факт відмови водія від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В той час, сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення спростовують, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного спяніння на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоров'я.

Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій працівник поліції не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, що в подальшому дало б підставу проводити такий огляд в найближчому закладі охорони здоровя, та не доставив водія до закладу охорони здоров'я, який міститься у переліку закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджим управлінням охорони здоровя місцевої державної адміністрації.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, не повністю вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не зазначено ділянку дороги, вулицю, район та область, а вказано тільки а/д Озеряни-Рожнів між с. Хотимир та сел. Обертин, що позбавляє суд можливості визначити де саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2018 року Тлумацьке відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Івано-Франківській області зобов'язано надати суду відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії БД №024374 від 12.09.2018 року), а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Однак, відповідно до відповіді Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області № 6398108/58/01/-2018 від 01.10.2018 року, встановлено, що будь-які матеріали фото- та відео-фіксації правопорушення, яке мало місце 12.09.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, в Тлумацькому ВП Коломийському ВП ГУНП в Івано-Франківській області відсутні.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов'язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1М пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 140, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя У.Ю. Луковкіна