Провадження №3/243/3225/2018
Справа № 243/6913/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, які надійшли з УПП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що мешкає за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Октябрська, 91

за ст. 121 ч. 4 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 050623 від 19.07.2018 року вбачається, що 07.07.2018 року, о 18 години 40 хв., на 395 км. автотраси Київ Харків - Довжанський МОЗ, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗІЛ 130, держномер Р 6959 КХ, що підлягає обовязковому технічному контролю, без його своєчасного проходження, чим порушив п.п.31.3 ПДР України.

ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Враховуючи викладене слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та рішення ЄСПЛ, які, згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обовязкові і для працівників Національної поліції, висновки працівників Національної поліції про порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху здійснений без ретельного дослідження доказів, без оцінки Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 243 від 17.03.2017 року.

Дослідженням змісту протоколу серії БД № 050623 від 19.07.2018 року вбачається, що протокол не підписаний особою, відносно якої він складений, а також відсутні записи про те, що особа відмовлялась від підписання протоколу. Графа протоколу «пояснення особи…» містить запис, не передбачений вищенаведеними нормативними актами. У протоколі відсутні відомості про розяснення особі, що притягається до адміністративної відповідності, її прав, передбачених ст.63 Конституції та ст. 268 КУпАП. Взагалі, зі змісту протоколу та доданих до нього матеріалів, вбачається, що даний протокол було складено у відсутності ОСОБА_1, чим були порушені права останнього, у тому числі і право на захист.

Крім того, слід зазначити, що ст. 121 КУпАП є банкетною нормою, а тому, при описі адміністративного правопорушення, вчиненого особою, потрібно зазначати конкретну норму закону або іншого підзаконного нормативно-правового акту, що визначає обовязковість та періодичність проведення технічного контролю саме для такого транспортного засобу, оскільки ч. 4 ст. 121 КУпАП містить лише поняття повторності керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Проте, протокол про адміністративне правопорушення не містить зазначених вище відомостей.

Вищевикладене свідчить про недотримання посадовою особою, яка склала даний протокол, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про недоведеність наявності поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, закрити у звязку з відсутністю подій та складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_2