АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №658/715/18 Головуючий в І інстанції: Марків Т.В. Провадження №33/791/196/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст.176-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі прокурора Касьяненка Івана Віталійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 квітня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2, будучи депутатом Чорнянської сільської ради Каховського району, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» , є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, несвоєчасно подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2016 рік, а саме 09 лютого 2018 року, при строку подачі 01 травня 2017року, чим порушив вимоги ч.1 ст. 45 Закону та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на малозначність вчиненого ним правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 будучи депутатом Чорнянського сільської ради Каховського району, відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності, на яких поширюється дія цього Закону, несвоєчасно подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2016 рік, а саме 09 лютого 2018 року о 13 год. 07 хв. (а.с.9), в порушення вимог ч.1 ст.45 вказаного Закону, тобто після 1 травня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Згідно із вимогами ч. 1ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

За таких обставин суд першої інстанції, вивчивши матеріали справи, пришов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 порушив встановлені ч. 1 ст. 45 Закону терміни подання щорічної декларації, як наслідок - вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №27/2018 від 07.03.2018 року, відомостями дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» які вчинив ОСОБА_2, витягом з Єдиного державного реєстру декларацій, поясненнями ОСОБА_3

Даних щодо обставин, які об'єктивно могли завадити ОСОБА_2 перешкоди для подачі до НАЗК щорічної декларації у встановлений законом строк апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Доводи апеляційної скарги про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю являються непереконливими, з огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_2, що передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП не може бути визнано малозначним, оскільки таке є корупційним правопорушенням, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування.

Іншими доводами апеляційна скарга не обґрунтовується.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05 квітня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко