П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах в СБУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 11 травня 2018 року о 15:00 годині по пр. Броварському, 3-б у м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «Land Rover», д.н.з.НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, неприродна блідість, дуже розширені зіниці очей, які реагують на світло, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт впевнений, що протокол про адміністративне правопорушення не містить формулювання обставин, що вказували б на порушення ОСОБА_2 п.2.5 ПДР, суть адміністративного правопорушення, що вказана в протоколі не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, не відображає порушення п.2.5 ПДР, у зв'язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення. Фактично водія підозрювали в наркотичному сп'янінні, а огляд проводили згідно процедури на алкогольне сп'яніння, що вказує на порушення порядку проведення на стан сп'яніння, встановлений відповідною інструкцією. До того ж в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_2 на огляд до закладу охорони здоров'я, що свідчить про позбавлення його можливості пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, а також відсутні докази відсторонення водія керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі. Тому просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №053223 від 11.05.2018 року, у якому викладені обставини вчинення правопорушення, а саме: що ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку. При цьому, ОСОБА_2 власноруч зазначив, що він з протоколом погоджується; поясненнями самого ОСОБА_2 з яких вбачається, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

Вказаний відеозапис був переглянутий і в ході апеляційного розгляду даної справи.

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Доводи про те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Посилання на те, що працівниками поліції допущено ряд порушень норм чинного законодавства України при виконанні своїх посадових обов'язків, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами.

Так, суду не надано доказів про те, що ОСОБА_2 чи його захисник зверталися з будь-якими заявами до правоохоронних органів щодо неправомірності дій працівників поліції.

Не оскаржували вони й до суду дії вказаних осіб при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж, навіть не звертались до керівництва поліції з заявою про проведення службового розслідування з приводу неправомірних дій їх підлеглих.

Крім того, суду не надано достатньо доказів про те, що наявність вказаних порушень можуть вплинути на законність оскаржуваного рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення є грубим порушенням ПДР України.

Тому, із стягненням у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива