Справа № 442/6430/18 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 33/811/323/18 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., за участю захисника Крамара Ю. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2018 року,

встановив:

постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Чапельського, 3/ 21, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 19.09.2018 року о 18.00 год., по вул. Грушевського, 56, в м. Дрогобичі Львівської області, керував автомобілем марки «Мercedes-Вenz 110», з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з ротової порожнини. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився в установленому законом порядку в ДМЛ №1.

Крім цього, ОСОБА_2, 19.09.2018 року о 18.00 год., по вул. Грушевського, 56, в м. Дрогобичі, Львівської області, керуючи автомобілем марки «Мercedes-Вenz 110»;, з державним номерним знаком НОМЕР_1 під час руху не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції руху, в результаті чого допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки «Citroen XSARA Picasso» (польської реєстрації), з номерним знаком НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині притягнення ОСОБА_2. до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що медичний огляд був проведений через три години після його зупинки, що є порушенням п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735. Відсутні докази проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. Вказує, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння. У матеріалах справи також відсутнє належним чином оформлене направлення у медичний заклад для проходження огляду. На вимогу ОСОБА_2 не було представлено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого стану спеціального технічного засобу, а також не було ознайомлено з результатами медичного огляду.

Заслухавши пояснення захисника Крамара Ю. В., дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

З огляду на те, що справа розглянута у відсутності скаржника та його захисника, а оскаржувану постанову ОСОБА_2 отримав 22.10.2018 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

З метою забезпечення належного права на захист судом апеляційної інстанції розглянуто справу з участю захисника ОСОБА_4, в присутності якого встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що у його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №085360 від 19.09.2018 року (а.с. 2), даними висновку щодо результатів медичного огляду №264 від 19.09.2018 року (а.с. 3), актом огляду на стан сп'яніння, згідно з яким у організмі ОСОБА_2 виявлено 1, 2 проміле алкоголю (а.с. 42).

Покликання захисника на те, що огляд на стан сп'яніння, всупереч п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводився через дві години після зупинки транспортного засобу, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, проводився через дві години після зупинки транспортного засобу, а тому висновок щодо результатів медичного огляду є недійсним, вважаю необґрунтованим, оскільки згідно з зазначеним висновком та актом медичного огляду у ОСОБА_2 через 2 години 50 хвилин після зупинки транспортного засобу виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме в позі Ромберга наявне легке похитування, а згідно з результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу, який згідно з свідоцтвом про повірку від 16.08.2018 року є повіреним та відповідає вимогам Методики повірки 982-12-12, у ОСОБА_2 виявлено 1, 2 проміле алкоголю.

Окрім того, зазначений висновок та акт медичного огляду ОСОБА_2 не оскаржувався.

Разом з цим, вважаю необґрунтованим покликання захисника про можливість передачі справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на розгляд трудового колективу ТОВ «ВІР-ТЕПЛО» в порядку ст. 21 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Згідно з клопотанням захисника, ОСОБА_2 раніше до будь-якої відповідальності не притягався, його робота пов'язана із керуванням транспортним засобом, позитивно характеризується за місцем роботи.

З огляду на вказані обставини, вважаю, що наявність у ОСОБА_2 постійного місця праці, а також його позитивна характеристика є недостатнім для передачі справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, котре характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, на розгляд трудового колективу на підставі ст. 21 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

У задоволенні клопотання про передачу матеріалів справи на розгляд трудового колективу ТОВ «ВІР-ТЕПЛО» відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І. В.