Справа № 366/590/18 Головуючий у І інстанції Тетервак Н. А.
Провадження № 33/780/551/18 Доповідач у 2 інстанції Ігнатюк О. В.
Категорія 147 16.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 16 травня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 16 травня 2018 року на

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, військовослужбовця за контрактом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, 04 березня 2018 року, о 05 годині 45 хвилин, по вул. Київська, в смт. Іванків Київської області, керував автомобілем марки ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з'ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказав на те, що транспортним засобом не керував, що на його думку виключало можливість провадження у даній справі. Окрім того, указав, що згідно рішення Іванківського районного суду Київської області № 366/683/18 від 17.04.2018, про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП прийнято рішення, що він не керував транспортним засобом. Просив скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_2, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як вбачається із постанови судді Іванківського районного суду Київської області від 16 травня 2018 року, суддею визнано доведеним той факт, що ОСОБА_2 04.03.2018 року в селі Іванків Київської області керував транспортним засобом із явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився. Проте, суд вважає, що цей висновок суддею зроблений на підставі доказів, досліджених із неналежною повнотою та неповно з'ясованих обставинах справи і безспірно погодитись із ними неможливо.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння несе особа, яка керує транспортним засобом. Аналогічне положення закріплене у Правилах дорожнього руху України, відповідно до п. 2.5 яких обов'язок пройти на вимогу працівників поліції огляд на стан алкогольного сп'яніння покладається на водія, яким, за змістом п.1.10 ПДР України є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Аналіз указаних правових норм дає підстави стверджувати, що доведення факту керування транспортним засобом є необхідним при вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння.

Між тим у ході розгляду справи у суді першої інстанції та обставина, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом, на думку суду, доведена не була. У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 факт керування транспортним засобом заперечив. Опитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці ОСОБА_2 автомобілем не керував, керував цим автомобілем громадянин ОСОБА_4 Із показань свідка ОСОБА_4, які він дав Іванківському районному суду Київської області під час розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора поліції Іванківського відділення поліції ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, вбачається, що саме він (ОСОБА_4.) 04.03.2018 року в селі Іванків Київської області керував автомобілем ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1. Відповідно до мотивувальної частини рішення Іванківського районного суду Київської області від 17.04.2018 року, ухваленого за результатами зазначеного вище позову, судом був визнаний факт відсутності доказів того, що дійсно ОСОБА_2 04.03.2018 року в селі Іванків керував автомобілем ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 рішенням була скасована постанова інспектора поліції Іванківського відділення поліції ОСОБА_5 від 04.03.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, із закриттям провадження у справі. Тобто, із підстав не доведення факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом була скасована постанова, винесена інспектором поліції одночасно із складанням щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд вважає, що це рішення має для суду, який розглядає апеляційна скаргу ОСОБА_2, преюдиціальне значення, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, не змінене і не скасоване, а тому, в силу п.9 ч.1 ст.129, ст. 1291 Конституції України є обов'язковим для виконання, встановлені факти, які випливають із одних і тих же правовідносин, стосуються одних і тих же подій, а тому вони є обов'язковими для врахування при розгляді інших справ, пов'язаних із справою, у якій ухвалене відповідне рішення.

Суд враховує також і те, що органом, який складав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у ході з'ясування обставин правопорушення не зібрано доказів, які би стверджувати те, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом. Так, протокол про адміністративне правопорушення не містить у собі будь-яких фактичний даних, які би підтверджували те, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом. Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не містять будь-яких фактичний даних про те, чи керував ОСОБА_2 автомобілем до висунення йому вимоги працівниками поліції про необхідність проходження огляду на стан сп'яніння. Пояснення, що були надані інспекторами поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з огляду на положення ч.1 ст. 272 КУпАП не можуть бути визнані показаннями свідків та розцінені як докази доведення факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Будь-яких даних, здобутих за допомогою об'єктивних засобів контролю, які би підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про не доведення того, що ОСОБА_2 04.03.2018 року в селі Іванків Київської області керував транспортним засобом ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1. Наведене указує на недоведеність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв'язку із чим постанова судді Іванківського районного суду Київської області від 16.05.2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 16 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.В. Ігнатюк