АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/518/18 Головуючий у І-й інстанції - Румянцев О.П.
Справа № 206/5945/17 Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, представника потерпілої ОСОБА_4- адвоката ОСОБА_5, потерпілої ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, потерпілої ОСОБА_6 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 25.09.2017 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Фольксваген Каді, державний номер НОМЕР_1, по вул. М.Малиновського, в районі буд. 130 у м.Дніпрі при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, змінив напрямок руху ліворуч, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Хюндай Акцент, державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, яка продовжила некерований рух та скоїла наїзд на мікроавтобус Форд Транзит державний номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби пошкоджено, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді забій грудної клітини, забійна-рвана рана нижньої третини правого стегна, садна правого колінного суглобу.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року закрито провадження у справі щодо ОСОБА_2 у звязку з недоведеністю його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки повний її текст він отримав лише 11.04.2018 року, також просить постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилається на те, що постанова є незаконною і необґрунтованою, прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд в своєму рішенні посилається на висновок експертного дослідження №7/10.1/79 від 20.11.2017 року, однак це дослідження було проведено на замовлення ОСОБА_2 поза межами судового розгляду справи лише на підставі наданих ОСОБА_2 пояснень, без врахування пояснень водія ОСОБА_4, тому цей висновок не може бути прийнятий як належний доказ.

Також цей висновок зроблений експертом ОСОБА_8 без аналізу місця зіткнення транспортних засобів, без врахування інформації про сліди гальмування цих засобів та інформації про те, що автомобіль Хюндай рухався в крайньому лівому ряду в момент події, а автомобіль Фольксваген в цей момент здійснював маневр лівого повороту з правого ряду.

Вказує на те, що ним було заявлено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи з наданням усіх вихідних даних, однак в постанові суду про заявлене клопотання не згадується, також не зазначені підстави для відмови у його задоволенні.

Потерпіла ОСОБА_6, не погоджуючись з вищевказаною постановою, подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки суд першої інстанції не повідомляв і не залучав її до розгляду цієї справи, та про оскаржувану постанову їй стало відомо 19.04.2018 року, також просить постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою встановити винну особу у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги процесуального законодавства, оскільки не залучив її до участі у справі, хоча в своєму рішенні зазначив, що внаслідок адміністративного правопорушення її автомобіль зазнав механічних пошкоджень, тому суд позбавив її можливості реалізувати свої законні права як потерпілої та особи, яка бере участь у справі про адміністративне правопорушення, давати пояснення щодо обставин ДТП, заявляти клопотання щодо опитування певних свідків ДТП, ставити питання свідкам, а також своєчасно скористатися правом на оскарження постанови суду.

В суді апеляційної інстанції представник потерпілої ОСОБА_4- адвокат ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги, потерпіла ОСОБА_6 також підтримала доводи своєї апеляційної скарги, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 заперечували щодо їх задоволення.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, частково їх дослідивши, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги представника ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 щодо поновлення строку апеляційного оскарження постанови підлягають задоволенню, оскільки постанова суду виносилась без їх участі, з часу отримання постанови потерпілі в десятиденний строк звернулись з апеляційними скаргами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, належним чином оцінено надані докази, а саме: пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідка ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, протокол огляду місця дорожньо-транспортної події, схему місця дорожньо-транспортної події, та обґрунтовано зроблено висновок про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновки суду про те, що наданими доказами не підтверджується факт того, по якій смузі рухався автомобіль Фольксваген Каді під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіль Хюндай Акцент під керуванням водія ОСОБА_4 відповідає дослідженим доказам, які суд зазначив у постанові.

Однак висновок експертного дослідження від 20.11.2017 №7/10.1/79 складений без додержання вимог ст.273 КУпАП, не за дорученням органу чи посадової особи, в провадженні яких знаходилась справа, у звязку з чим посилання на висновок експертного дослідження від 20.11.2017 №7/10.1/79 слід виключити із постанови суду, яка підлягає зміні, внаслідок чого апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Те, що в постанові суду не зазначено про розгляд клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 про призначення судової автотехнічної експертизи, не вказує на неповноту судового розгляду, оскільки в суді апеляційної інстанції таке клопотання учасники судового розгляду не заявляли.

Посилання ж представника потерпілого ОСОБА_5 на те, що вина ОСОБА_2 підтверджується висновком експертного дослідження від 14.04.2018 №10.1/023-Д суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки зазначений висновок складений також без додержання вимог ст.273 КУпАП, не за дорученням органу чи посадової особи, в провадженні яких знаходилась справа.

У висновку експертного дослідження від 14.04.2018 №10.1/023-Д зазначено, що дослідження було виконане по поясненням водія ОСОБА_4, які могли мати місце і не позбавлені технічного сенсу, що свідчить про припущення встановлених обставин.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водію ОСОБА_2 не ставилось за провину невиконання ним вимог п.10.4 та п.10.6 Правил дорожнього руху, тоді як експерт у своєму дослідженні посилається на порушення зазначених пунктів Правил, а тому суд не може виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до схеми сліди шин чи подряпин автомобіля Фольксваген зображені на відстані 1,95 м від середини проїзної частини (13,3 м -22,7 м/2), що є меншою відстанню від ширини смуги, та вказує на те, що автомобіль Фольксваген міг перебувати в межах крайньої лівої смуги, а не виключно в правій смузі руху від автомобіля потерпілої як вказала в поясненнях водій ОСОБА_4 Такі висновки зроблені з урахуванням п.1.10 Правил дорожнього руху, відповідно до якого смуга руху-поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

З урахуванням зазначеного сумнівними є доводи апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_5 про те, що водій ОСОБА_2 не зайняв крайнє положення на проїзній частині, оскільки з урахуванням відповідно до п.11.1 ПДР габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними не встановлено, що водій ОСОБА_4 мала змогу рухатися ще ближче до середини проїзної частини за автомобіль під керуванням ОСОБА_2 відповідно до п.1.10 ПДР в частині визначення терміну «крайнє положення на проїзній частині», оскільки ширина автомобіля потерпілої відповідно до зазначених у висновку параметрів складає-1,79м а безпечний інтервал експерт враховує -1м.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що доказами не підтверджується факт того, по якій смузі рухався автомобіль Фольксваген Каді під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіль Хюндай Акцент під керуванням водія ОСОБА_4 не спростований в ході апеляційного розгляду.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції просила встановити винну особу в дорожньо-транспортній пригоді. Оскільки вина водія ОСОБА_2 не доведена, то вимоги її апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк потерпілій ОСОБА_4 та її представнику - адвокату ОСОБА_5 на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року.

Поновити строк потерпілій ОСОБА_6 на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_5 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року задовольнити частково.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року, якою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_2 у звязку з недоведеністю його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП змінити.

Виключити посилання на висновок експертного дослідження від 20.11.2017 №7/10.1/79.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко