Справа № 742/818/18 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/795/185/2018
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника ОСОБА_1,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий водієм ТОВ Капітал Холдинг, проживаючий у в/м № 12АДРЕСА_1 в м. Прилуки Чернігівської області,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_2 було визнано винуватим в тому, що він 12 березня 2018 року, о 09 год. 20 хв., на 157 км автодороги Київ-Чернігів-Н. Яриловичі, керував автомобілем ГАЗ-2705, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей. Від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП..

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити у звязку з порушенням процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в даному випадку мав місце спрощений підхід до розгляду справи, який призвів до перекручування фактичних обставин справи. Вказує, що судом безпідставно було проігноровано клопотання сторони захисту щодо виклику та допиту в судовому засіданні безпосередніх свідків та очевидців нібито скоєного адміністративного правопорушення. Суддя не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб ОСОБА_2 має пройти на вимогу поліцейського. Вказує на невірне і нечітке формулювання суті правопорушення, що позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле, оскільки твердження суду про відмову від проходження огляду не узгоджуються з матеріалами справи. Наголошує на порушенні судом вимог ст. 260 КУпАП. Зазначає, що судом проігноровано те, що працівники поліції порушили порядок огляду на стан алкогольного спяніння. Також поліцейськими не було надано суду відеозапис на підтвердження відмови ОСОБА_2 пройти освідування. Вказує на неправомірність складання показань свідків, які були написані не ними власноручно, вони є суперечливими, суд їх не викликав і не допитував, а тому такі письмові пояснення, на думку апелянта, не можна вважати доказами по справі.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 повністю заперечував свою вину з підстав, викладених захисником у апеляційній скарзі, та наполягав на її задоволенні.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Дані вимоги судом першої інстанції були дотримані.

Твердження апелянта про те, що суд спрощено віднісся до розгляду даної справи, не заслуговують на увагу, оскільки судом повно та всебічно зясовано обставини справи, особі, що притягується до адміністративної відповідальності забезпечено право на захист шляхом задоволення його клопотання про залучення захисника, дослідженим доказам судом надана правова оцінка.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12 березня 2018 року (а.с. 5) ОСОБА_2, 12 березня 2018 року, близько 09 год. 20 хв., на 157 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, керував автомобілем «ГАЗ-2705», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей. Від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, що підтверджується наданими ним письмовими поясненнями, викладеними у протоколі, де останній зазначив, що «вчора вживав горілку, сьогодні керував автомобілем, в лікарню їхати відмовляюсь, із протоколом згоден».

Внаслідок чого його змінена позиція у суді першої інстанції стосовно категоричного заперечення перебування у стані алкогольного спяніння, визнаного при складанні протоколу, як і позиція щодо нерозуміння суті наданих ним письмових пояснень працівникам поліції ніби то задля уникнення направлення автомобіля на штрафний майданчик, цілком обґрунтовано судом визнана непереконливою з огляду на тривалість водійського стажу, з чим погоджується і апеляційний суд, що розцінює як намагання ухилитися від відповідальності, тим більше, що у вину йому ставиться не керування у стані алкогольного спяніння (п. 2.9 а), а саме відмова від проходження медичного огляду на виявлення такого стану (п. 2.5).

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується поясненнями свідків: ОСОБА_3 (а.с. 6), ОСОБА_4 (а.с. 7), які засвідчили, що у їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння як приладом «Драгер» так і у лікарні, внаслідок чого відносно нього було складено протокол за ст. 130 КУпАП. А відповідно до рапорту поліцейського БУПП в Чернігівській області ОСОБА_5 (а.с. 9) зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_2 автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, за що на нього було складено протокол, від керування транспортним засобом відсторонено та передано водію ОСОБА_6, що в повній мірі узгоджується із розпискою, наданою ОСОБА_2, якою він доручив гр. ОСОБА_6 доставити його транспортний засіб (а.с. 8).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що зобовязує водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта, що даний протокол складений з порушеннями ст. 256 КУпАП через невірний виклад обставин вчиненого ним правопорушення, не знаходить свого підтвердження в матеріалах, оскільки обставини викладені відповідно до диспозиції статті 130 КУпАП.

Таким чином, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції досліджені, їм дана правильна оцінка, а відмова суду у задоволенні клопотання щодо виклику свідків та працівника поліції була обґрунтована, оскільки в матеріалах справи наявні їх письмові пояснення, які в повній мірі узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Виходячи із викладеного, апеляційний суд вважає недоцільним скасування постанови суду першої інстанції з указаних підстав, оскільки вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення повністю доведена вказаними доказами.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, апеляційний суд приходить до висновку, що стягнення за адміністративне правопорушення накладено відповідно до положень ст. 33 КУпАП та згідно санкції ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_7