Справа № 301/480/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2018 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Даруда І.А., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП Закарпатської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 060328 ОСОБА_1 16 лютого 2018 року о 23 год. 10 хв. в с. Білки, вул. Б. Хмельницького, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан спяніння в установленому порядку, відмовився, в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він спиртного не вживав. Пройти огляд на місці зупинки йому не пропонували. З протоколом його не ознайомлювали та копію такого не вручали.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 060328 від 16.02.2018 року (а.с.1), письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.02.2018 року (а.с. 2,3), прихожу до наступного.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, з огляду на суворість санкції, що передбачена статтею 130 ч.1 КУпАП, дане правопорушення не є незначним (рішення у справі «Гурепка проти України (№ 2)», №38789/04, п. 33, від 8 квітня 2010 року) та таке адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції…».

Визначення доказів у справі про адміністративне правопорушення містить ст. 251 КУпАП.

Згідно п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі Інструкція-1), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п.1.6, 1.7, 2.1 Інструкції-1, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я; за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що пройти огляд на місці зупинки йому не пропонували.

Отже, суду не надано ні доказів того, що ОСОБА_1 відповідно до п.1.7 та п.2.1 Інструкції-1 було запропоновано пройти освідчення на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, не надано суду і належних доказів, передбачених вимогами Інструкції-1 того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Свідками правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 060328 від 16.02.2018 року вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Однак, з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що приєднані до матеріалів протоколу вбачається, що вони були свідками складення протоколу, а не свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані спяніння. При цьому, вказані пояснення не містять відомостей про час їх відібрання. Не зазначені в ньому і реквізити протоколу, при складенні якого був присутній свідок (хоча бланк письмових пояснень містить відповідну графу).

Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, вказані свідки в суд не зявилися, причини неявки до суду не повідомили.

Отже, суду не надано належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а всі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачить на користь особи, яка притягується до відповідальності.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, тому, відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя : І. А. Даруда