Номер провадження: 33/785/1627/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді Кравця Ю.І., за участю секретаря судового засідання Ковязіної А.Д., прокурора Полякова Р.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси Черевко С.П. від 21.09.2018 року,

встановив

Зазначеною постановою судді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності зате, що перебуваючи на посаді державного інспектора відділу технічних систем митного контролю управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС в Одеській області, інспектор податкової та митної справи І рангу, який згідно п. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» відноситься до категорія «В» державного службовця, в порушення ч.2 ст.52 Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 порушив вимоги фінансового контролю та не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме про отримання доходу (фінансової допомоги ) 03.01.2017 року, готівкою грошових коштів від громадянина ОСОБА_4, у сумі 149000,00 грн., відповідно до укладеного договору № 1 від 03.01.2017 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Георгієвичем, про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

Факт отримання 03.01.2017 року ОСОБА_2 поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у сумі 149000,00 грн. від ОСОБА_4 підтверджується договором № 1 від 03.01.2017 року та поясненнями ОСОБА_2.

Таким чином, 03.01.2017 року ОСОБА_2 отримав дохід (фінансову допомогу), від громадянина ОСОБА_4, готівкою у розмірі 149000,00 грн., відповідно до укладеного договору № 1 від 03.01.2017 року, про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, та свідчить про суттєву зміну майнового стану.

За таких умов у ОСОБА_2 виник обовязок, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу (фінансової допомоги) у розмірі 149000,00 грн., повідомити про це НАЗК.

Опрацюванням відомостей з Реєстру, встановлено що ОСОБА_2 не подав повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані - отримання доходу (фінансової допомоги) у розмірі 149000,00 грн., тобто порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону та такі дії ОСОБА_5 містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права зазначив, що не погоджується із постановою суду, оскільки районним судом не було враховано те, що він 03.01.2017 року уклав зі своїм батьком ОСОБА_4 договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 149000,00 грн., які він отримав готівкою кількома частинами, при цьому кожна з частин не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, що підтверджується відповідними розписками, доданими до матеріалів справи, а тому у нього були відсутні підстави для повідомлення НАЗК. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що у річній декларації за 2017 рік він вказав отриману фінансову допомогу. Також наголошує на тому, що протокол про адміністративне правопорушення не складався за його адресою, як це зазначено у протоколі, у протоколі не зазначені його пояснення від 27.07.2018 року, в яких він пояснює коли отримував кошти та чим це підтверджується. Крім того ОСОБА_2 звертає увагу на те, що він не мав на меті приховати отриманий дохід, керуючись власними інтересами або інтересами третіх осіб, умисел в його діяннях щодо неподання повідомлення відсутній, а тому, на його думку, в його діяннях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 просить постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2018 року скасувати, провадження по справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заслухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню а постанова суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також зясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не виконав вищевказані вимоги закону, а також не встановив передбачених ст.247 КУпАП обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме, не встановив чи була подія та чи є склад адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_2 у скоєнні зазначеного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, будучи субєктом, на якого поширюються вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», в їх порушення не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме отримання доходу (фінансової допомоги) відповідно до укладеного договору № 1 від 03.01.2017 року про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, загальною сумою 149000,00 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Однак, повністю з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді державного інспектора відділу технічних систем митного контролю управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС в Одеській області, відповідно до п.2 ст.6 Закону України «Про державну службу» відноситься до категорія «В» державного службовця, а тому є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

03.01.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який є його батьком, укладений договір №1 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги. Згідно умов цього договору ОСОБА_4 надає ОСОБА_2 поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 149000,00 грн. (а.с.12-13).

04.01.2017 року між цими ж сторонами була укладена додаткова угода до вищевказаного договору, відповідно до умов якої:

-п.3.1. кредитор надає отримувачу поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 149000 грн., на протязі дії договору визначеному в п.8.6. Договору;

-п.4.2. датою надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок або отримання готівки отримувачем, що підтверджується розписками, наданих отримувачем.

Відповідно до розписок ОСОБА_2 отримував від ОСОБА_4 вказану суму грошей частинами, а саме:

-03.01.2017 року 37000 грн. (а.с.82).

-14.02.2017 року 11000 грн. (а.с.83),

-14.03.2017 року 41000 грн. (а.с.84),

-14.04.2017 року 60000 грн. (а.с.85).

Частина 2 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме, отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року 1544 грн., з 1 травня 1 624 грн., з 1 грудня 1 700 грн., а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема працездатних осіб: з 1 січня 2017 року 1 600 грн. з 1 травня 1 684 грн., з 1 грудня 1 762 грн..

Таким чином, суттєвими змінами у майновому стані суб'єкта декларування станом на 2017 рік є отримання ним доходу на суму, яка перевищує 77 200 гривень (1544 грн.х 50 ПМ).

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 одноразово грошову суму, яка б перевищувала 77 200 грн., протягом 2017 року не отримував, тому у нього не було підстав для відповідного письмового звернення до НАЗК у десятиденний строк.

При подачі щорічної декларації за 2017 рік ОСОБА_2 вказав грошові кошти в загальному розмірі 149000 грн., які він отримував протягом 2017 року за договором №1 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (а.с.24).

Приймаючи рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-6 КУпАП, суд першої інстанції не врахував пояснень останнього, не взяв до уваги додаткову угоду та розписки.

З протоколом про адміністративне правопорушення №544 від 16.08.2018 року ОСОБА_2 був не згоден та зазначив, що грошові кошти отримував частинами, на підтвердження чого ним були надані відповідні розписки, однак інспектор Левіцький В.А. відмовився їх взяти до опрацювання (а.с.7).

В підтвердження вищевказаного ОСОБА_2 надав електронний доказ, у вигляді аудіозапису його розмови зі старшим оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України майором поліції ОСОБА_6, з якого вбачається, що останній знав про наявність розписок, однак сказав, що вони не потрібні.

В письмових поясненнях від 25.072018 року ОСОБА_2 визнав сам факт отримання грошових коштів у сумі 149000 грн. без зазначення процедури їх отримання: одноразово чи частинами. Разом з тим, апеляційний суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження отримання ним грошових коштів частинами.

Крім того, як він пояснив в суді апеляційної інстанції 25.07.2018 року його викликали до управління поліції, у звязку з наданням пояснень відносно поданої ним декларації за 2017 рік, а не з приводу неповідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно відповіді заступника начальника УЗЕ в Одеській області Національної поліції України від 07 листопада 2018 року ОСОБА_7 відповідно до журналу реєстрації відвідувачів за 26 липня 2018 року ОСОБА_2 дійсно був присутній у приміщенні УЗЕ в Одеській області з 09 год. 16 хвил. по 09 год. 54 хвил. у старшого оперуповноваженого ОСОБА_6

Як стверджував ОСОБА_2, в той день він надавав ще одні пояснення від 26.07.2018 року та копії розписок, які до матеріалів справи не додані.

Для перевірки вказаних обставин старший оперуповноважений ОСОБА_6 викликався в судове засідання до суду апеляційної інстанції, однак до суду не зявився та про поважність причин неявки до суду не повідомив, доводи ОСОБА_2 про те, що від ОСОБА_4 він отримував грошові кошти частинами, залишилися не спростованими.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на обєктивних доказах, а на субєктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обєктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8