ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/271/18 Справа № 185/6846/18 Суддя у 1-й інстанції - Тимченко С.О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника ОСОБА_2, інших учасників ОСОБА_3 представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2018 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, 11.08.2018 року о 15 год. 05 хв. гр. ОСОБА_1 в с. Межирічи Павлоградського району Дніпропетровської області керував автомобілем марки «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1 по провул. Дружби, при виїзді на перехрестя з вул. Сонячна, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Форд С-мах» НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався з правого боку по вул. Сонячна та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 гривень та стягнуто судовий збір 352 гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує, що водій «Форд С макс» мав технічну можливість зупинити свій транспортний засіб та при розгляді справи суд першої інстанції не маючи необхідних навиків, щодо авто технічної експертизи прийшов до хибного висновку про винуватість водія ОСОБА_1, окрім того апелянт наголошує, що по справі не було призначено інженерно-транспортну експертизу.

Разом з тим, апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції безпідставно зазначив у постанові визнання провини, крім того судом не викликано інших учасників ДТП для надання пояснень та належним чином не досліджено докази.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Твердження ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України та спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 274314 від 11 серпня 2018 року; схемою місця ДТП, в якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, фото місця ДТП, де відображено локалізацію пошкоджень транспортних засобів, деформацію передньої частини автомобілю «Форд Макс» та пошкодження бокової частини «Рено Трафік», які отримали автомобілі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 294 КУпАП в суді апеляційної інстанції не встановлено підстав для призначення експертизи, оскільки не обґрунтовано поважність ненадання нових доказів до місцевого суду, де під час розгляду був присутній ОСОБА_1.

Встановлення чи є, порушення в діях водія ОСОБА_3 виходить за межі розгляду складеного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він був складений лише щодо ОСОБА_1

Оцінюючи дії водія ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо порушення ним п.16.12 ПДР України, що слідує із схеми місця ДТП, що підписана учасниками без зауважень та відповідно до якої, враховуючи напрямки руху водіїв, водій ОСОБА_1 мав дати дорогу водію ОСОБА_3, що наближався праворуч.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_1, на те, що він вину не визнавав, не впливає на висновки суду, які підтверджено письмовими матеріалами. Відсутність гальмівного шляху у автомобіля під керуванням ОСОБА_3 не спростовує висновків суду про недотримання водієм ОСОБА_1 п. 16.12 ПДР України.

Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованими.

Порушень вимог закону, допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2018 року - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко