Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_2 - адвоката Сачка А.В., розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 12 лютого 2018 року за ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

в с т а н о в и в:

ПостановоюБогунського районного суду м.Житомира від 12 лютого 2018 рокуоб'єднано в одне провадження справи №295/14743/17 та №295/14745/17 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2. Об'єднаній справі присвоєно №295/14743/17.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно постанови суду, 09.12.2017 року о 02 годині 10 хвилин в м. Житомирі по вул. Домбровського, 86 водій ОСОБА_2 керував автомобілем Nissan Primastar, д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння: тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стані сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 09.12.2017 року о 02 годині 10 хвилин ОСОБА_2, знаходячись за адресою: м. Житомир, вул. Домбровського, 86, на законну вимогу працівника поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 відповідно до ст. 259 КУпАП «Доставлення порушника» пройти до службового автомобіля для доставлення до міського відділу поліції для складання відповідних адміністративних матеріалів відмовився в грубій категоричній формі.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 в просить поновити йому строк на оскарження, постанову суду скасувати, а провадження щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адмівністративного правопорушення. В обгрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження стверджує, що оскаржувану постанову суду першої інстанції від 12.02.2018 року отримав 07.03.2018 року поштовим листом. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом допущено неповноту судового розгляду, а також порушено право на судовий захист. Крім того, суд першої інстанції недостаньо аргументував своє рішення, ухваливши його на припущеннях. Вважає, що був обмежений та не зміг реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, дати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків. Проходити освідування не відмовлявся, а лише просив, щоб працівники поліції надали докази причини зупинки і в послідуючому погоджувався проїхати до Житомирського обласного наркологічного диспансеру. Як тільки матеріали адміністративного правопорушення відносно нього були складені, самостійно направився до Житомирського обласного наркологічного диспансеру та пройшов освідування на стан алкогольного сп'яніння. Відповідно до висновку №732 від 09.12.2017 року етанолу в крові не виявлено, що свідчить про те, що в стані алкогольного сп'ніння не перебував.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник Сачок А.В. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити, додатково пояснивши, що ніяких свідків правопорушення ОСОБА_2 не існувало, що додатково підтверджується відеозаписом , здійсненим працівником поліції, і тим, що в протоколі про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП невірно зазначено їх адреси проживання та номер телефону, що унеможливлює їх допит в судовому засіданні, а також наданий на вимогу апеляційного суду працівниками поліції запис правопорушення та фіксування його обставин у повному обсязі не відкривається, крім запису з відеореєстратора автомобіля поліцейських, та запису заповнення бланків протоколів у відділку поліції, які не містять повної доказової інформації щодо порядку проведення огляду на стан сп'яніння..

Що стосується апеляційних вимог про поновлення строку на оскарження постанови суджу першої інстанції, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 12.02.2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП була постановлена у його відсутності. Її копію останній отримав 07.03.2018 року, що підтверджується копією конверту про направлення копії постанови місцевим судом (а.с.57). На відбитку штемпеля відділеня поштового зв'язку містится дата 06.03.2018 року. Тому, не вірити ОСОБА_2, що копія оскаржуваної постанови суду отримана ним саме 07.03.2018 року, підстав не вбачається. З апеляційною скаргою через поштове відділення зв'язку ОСОБА_2 звернувся завчасно, в межах 10-денного строку на оскарження. Тобто строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.

Стосовно доводів та вимог апеляційної скарги по суті правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, заслухавши доводи та пояснення ОСОБА_2 та його захисника, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга, подана в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - зміні, скасуванню в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП із закриттям провадження в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп'яніння та порядок проведення огляду на стан сп'яніння регулюються положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, положеннями Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стануалкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 та положеннями ст.266 КУпАП, якими передбачається, що огляд на стан сп'яніння водія працівниками поліції проводиться на місці зупинки в присутності двох свідків.

При цьому відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп'яніння …, проведений з порушенням зазначених вище вимог, вважається недійсним.

З огляду на вказані положення відмова водія від проходження огляду на стан сп'яніння, що і вміняється ОСОБА_2 відповідно до протоколу про адмінправопорушення, повинна бути здійснена та зафіксована працівниками поліції в присутності двох сторонніх свідків.

Разом з цим, аналізуючи надані в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисником пояснення, а також письмові докази та відеозапис фіксування правопорушень, здійснений працівником поліції та наданий на запит апеляційного суду, прихожу до висновку, що працівниками поліції порушено положення ст.266 КУпАП, а також розглядаючи справу без участі ОСОБА_2, судом першої інстанції не додержано в повному обсязі положення ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Так визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №214888 від 09.12.2017 року, письмові пояснення зазначених в протоколі свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, письмові пояснення самого ОСОБА_2, а також на рапорт інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Житомир Тимченка І.Б. від 09.12.2017 року.

З вказано протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.12.2017 року 2 годині 10 хвилин в м.Житомирі, по вул. Домбровського, 86, водій ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння : тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленого законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимог п. 2.5 ПДР України .

В зазначеному протоколі вказано двох свідків такої відмови - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із зазначенням їх адрес проживання, а також до даного протоколу додано письмові пояснення вказаних свідків ( однак адреса свідка ОСОБА_6 зазначена вже інша), де ними вказано, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

При цьому до цього ж протоколу додано письмові пояснення самого ОСОБА_2, в яких він зазначав про незаконність дій працівників при його затриманні, про нероз'яснення його прав, про відсутність будь-яких свідків на протязі усього спілкування з поліцейськими та складання протоколів та інших документів щодо нього, а також про відмову працівників поліції на його вимогу везти його до медичної установи для проходження огляду на стан сп'яніння. Аналогічні пояснення також зазначені ОСОБА_2 і в самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, місцевим судом при розгляді адміністративної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, для усунення вказаних суперечностей свідки, зазначені в протоколі, не викликались та не допитувались, а також не витребовувався відеозапис фіксації вказаного правопорушення.

З метою усунення вказаних суперечностей та перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом здійснено виклик зазначених свідків в судове засідання, в тому числі і свідка ОСОБА_5 - в телефонному режимі. Однак вказані виклики було повернуто без вручення з відмітками поштового відділення про невірну адресу свідка ОСОБА_6 та у зв'язку з закінченням терміну зберігання повідомлення свідка ОСОБА_5. При цьому було встановлено, що номер телефону ОСОБА_5, зазначений в письмових поясненнях, належить зовсім іншій особі, і ніколи ОСОБА_5 не належав.

Крім того апеляційним судом з Управління патрульної поліції в Житомирській області було витребувано відеозапис з нагрудної камери поліцейського щодо фіксування інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП. З отриманого з управління СД-диску у повному обсязі дослідити наявні відеофайли правопорушення не представилось можливим з технічних причин, оскільки відкрилися для перегляду тільки файл з відеозаписом відеореєстратора автомобіля поліцейських, яким зафіксовано тільки момент зупинки автомобіля ОСОБА_2, а також останні 4 файли із записом складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 у відділку поліції, з яких вбачається, що на даній стадії фіксації правопорушень ніяких сторонніх свідків не було, навпаки як ОСОБА_2, так і працівником поліції зазначалася відсутність понятих при фіксуванні правопорушень, при цьому ніяких пропозицій працівника поліції про проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння та відмови останнього від такого огляду на вказаних файлах не зафіксовано.

Таким чином наданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами доводи ОСОБА_2 про порушення працівниками поліції порядку його огляду на стан сп'яніння, а також порядку фіксації його начебто відмови від проходження такого огляду не спростовуються.

Що стосується наявного в матеріалах справи рапорту інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Житомир Тимченка І.Б., то він не може бути беззаперечним доказом інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, оскільки працівник поліції є заінтересованою у результатах розгляду справи особою і його пояснення мають розцінюватися критично. А додана до протоколу копія постанови про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП не має відношення до правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не може бути доказом його вини у даному правопорушенні.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, розглядаючи справу за відсутності ОСОБА_2, належним чином не перевірив його письмових пояснень та заперечень проти пред'явленого звинувачення у вчиненні правопорушення, та прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП та наявність в його діях складу даного правопорушення .

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне у відповідності до положень ст. 294 КУпАП постанову суду змінити, в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладання стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати, провадженні в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

При цьому з огляду на те, що зазначеною постановою ОСОБА_2 також визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, і в зазначеній частині постанова суду не була оскаржена, та враховуючи, що в мотивувальній частині постанови судом визнано за необхідне за вказане правопорушення призначити ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 грн., про що не йдеться в резолютивній частині постанови, вважаю за необхідне в резолютивній частині постанови зазначити про те, що ОСОБА_2вважається визнаним винним за ст. 185 КУпАП з призначенням стягнення за цією статтею у виді штрафу в розмірі 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 грн.

В решті постанова суду підлягає залишенню без змін..

Керуючись ст.ст.294, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Богуського районного суду м.Житомира від 12 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП змінити.

Скасувати постанову суду в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначення стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, провадження в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважати, що ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та призначити йому стягнення за даною нормою у виді штрафу в розмірі 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: