Єдиний унікальний номер 263/70/18 Головуючий суддя в суді 1-ої інст.: ОСОБА_1
Номер провадження 33/775/144/2018(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області (м. Маріуполь) ОСОБА_2,

за участю:

секретаря судового засідання Меркулової Я.О.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4, - адвоката ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який тимчасово не працює, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», м.Маріуполь, Донецька область,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 352,40 грн. судового збору, -

в с т а н о в и в:

відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_4 30 грудня 2017 року о 01.18 год. керував по пр.Миру, 87, м.Маріуполь, Донецька область, транспортним засобом «RENAULT CAPTUR», реєстраційний номер НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння. Огляд проводився з використанням технічного засобу «Drager Alcotest» ARCD №0932, результат тесту 0,84 ‰, від проходження огляду на стан спяніння в міському наркологічному диспансері м.Маріуполя (КЛПУ) відмовився в присутності 2-х свідків в установленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06 лютого 2018 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись із судовим рішенням, захисником ОСОБА_3, діючим в інтересах ОСОБА_4, подана апеляційна скарга разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Зазначив, що справа про адміністративне правопорушення розглянута судом у його відсутність у звязку із чим було порушено право на захист. Вказує, що судом не було повно та всебічно зясовано всіх обставин по справі, через що суд передчасно прийшов до висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім цього, зазначає, що його огляд на стан сп'яніння був проведений за допомогою технічного засобу, який не дозволений до застосування. Також зазначає, що ні в протоколі про адміністративне правопорушенні, ні на відеозаписі не відображається, що ОСОБА_4 були розяснені права, передбачені ст.268 КУпАП. Також апелянт вказує, що пояснення свідків є неточними та складені з порушеннями, тому не можуть визнаватися доказами.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4, на підтримання доводів апеляційної скарги, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, ознайомившись із доводами апеляційної скарги останнього, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга апелянта задоволенню, апеляційний суд приходить до наступного.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Слушними слід вважати доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про те, що огляд ОСОБА_4 на стан сп'яніння проводився з порушеннями вимог закону та протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Аналізуючи оскаржувану постанову з урахуванням доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з'ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №409841 від 30 грудня 2017 року, ОСОБА_4 керував транспортним засобом «RENAULT CAPTUR», реєстраційний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, огляд проводився з використанням технічного засобу «Drager Alcotest» ARCD №0932, результат перевірки був позитивним та склав 0,84 % алкоголю.

Відповідно до закону, встановлення такого стану потребує застосування спеціальних процедур та обладнання, а перебування особи у цьому стані може бути підтверджене виключно належними доказами відповідним медичним висновком, або показаннями спеціального приладу, що має функції газоаналізатору.

Процедура встановлення факту перебування особи, що керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп'яніння нормативно врегульована положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, згідно Розділу ІІ якої за наявності ознак алкогольного сп'яніння поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наведених положень нормативного акту вбачається, що для встановлення факту перебування особи у стані алкогольного сп'яніння може бути використаний не будь-який технічний прилад, що має функцію газоаналізатору, а лише ті з них, що у встановленому порядку дозволені до використання з цією метою, та з урахуванням додаткових обмежень обов'язкової наявності сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, дотримання вимог інструкції з експлуатації тощо.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_4 проводився за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» ARCD №0932 (а.с.3), в поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначено, що ОСОБА_4 А,О. проходив огляд з використанням «ДРАГЕР» (а.с.5), з Акту огляду на стан сп'яніння видно, що огляд проводився за допомогою «Drager-0932» (а.с.6), в результаті тесту зазначений «Drager Alkotest 6810» (а.с.4).

При прийнятті рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на невідповідність доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів нормативним документам, зокрема судом не перевірена придатність до використання приладу Drager Alcotestd 6810 ARCD №0932, який є не сертифікованим на проведення таких тестів МОЗ України, оскільки дія свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 згідно з наказом МОЗ України від 10 лютого 2010 року № 95 приладу Drager Alcotestd 6810 закінчилась 10 лютого 2015 року.

З огляду на вказане, апеляційний суд приходить до висновку, що показання Drager Alcotestd 6810 не є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4

Огляд, проведений з використанням цього приладу, належить вважати таким, що відбувся з порушенням вимог закону, а його результати недійсними. Решта наявних у матеріалах справи доказів у сукупності факт перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп'яніння, не підтверджує.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4, - адвокату ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4, - адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_2