АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Хомюка П.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_3 27.12.2017 року о 02 годині 30 хвилини керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Чорнобильській, 22 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням адвокат Хомюк П.М. подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи апеляційну скаргу, Хомюк П.М. зазначає, що приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що працівники поліції, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, порушили порядок проведення огляду, встановленого Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції". Також посилається на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП через те, що зазначений в ньому час вчинення правопорушення не відповідає часу, вказаному у поясненнях свідків.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника Хомюка П.М., які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 надав пояснення, які відповідають змісту апеляційної скарги, додатково зазначивши, що пройти огляд на стан сп'яніння працівники поліції йому взагалі не пропонували, свідків на місці події не було, та разом із захисником просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Проте, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 439653 від 27.12.2017 року, ОСОБА_3 27.12.2017 року о 02 годині 30 хвилини керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Чорнобильській, 22 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Також із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від підписання протоколу та надання пояснення по суті правопорушення. Про свою згоду пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3 не заявляв та не спростовував у будь-який інший спосіб зміст протоколу щодо його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП вказаний протокол складено у присутності двох свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які своїми підписами завірили правильність викладених у ньому відомостей.

У письмових поясненнях дані свідки підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння як з використанням спеціального технічного засобу "Драгер", так і у лікаря-нарколога. (а.с. 2).

За клопотанням ОСОБА_3 та його захисника апеляційним судом було витребувано відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення.

Зміст вказаних відеозаписів доводить факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків як з використанням спеціального технічного засобу "Драгер", так і у лікаря-нарколога.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_3 про те, що пройти огляд на стан сп'яніння працівники поліції йому не пропонували, свідків на місці події не було та доводять, що він, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, а отже і факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 або його захисник не надали.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях складу правопорушення є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Хомюка П.М. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя