АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 33/796/960/2018 Суддя 1 інстанції - Федосєєв С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст..- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 06.11.2017 року о 03 год. 20 хв., керував автомобілем «BMW 525», д/н НОМЕР_1, в м. Києві, по п-ту. Броварському, 53 в стані алкогольного сп'яніння. Проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, проводилось за допомогою алкотестера «Драгер», результат тесту склав 1,15‰. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року, а матеріали справи направити до Управління патрульної поліції для належного дооформлення та допрацювання.

За доводами апелянта суд першої інстанції поверхнево та однобічно віднісся до розгляду справи , не надав належну оцінку зібраним по справі доказам та прийняв рішення з порушенням закону.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що посилання в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.11.2017 року серії БД№420804 на те, що огляд на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відповідає дійсності, оскільки свідків не було, а їх адреси вказано не вірно.

ОСОБА_3 вказує, що хотів долучити до протоколу свої пояснення, проте інспектором патрульної поліції це було проігноровано та не зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апелянт вважає, що справу потрібно направити до управління патрульної поліції для уточнення даних про свідків з метою їх виклику та допиту у судовому засіданні.

ОСОБА_3 вказує на те, що був позбавлений можливості скористатися наданим законом правом у суді першої інстанції, не міг заявляти клопотання про виклик свідків, оскільки справу було розглянуто у його відсутність

Судові засідання по даній справі призначались неодноразово, а саме 23.02.2018, 19.03.2018, 02.04.2018, 16.04.2018 року. На всі судові засідання ОСОБА_3 був належним чином повідомлений, та щоразу надсилав клопотання про відкладення розгляду справи. 18.05.2018 року ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив, а тому керуючись ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд не вбачає перешкод для розгляду справи у відсутність ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Порушення ОСОБА_3вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп'яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наступними зібраними та дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія № 420804 від 06 листопада 2017 року, складеному уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_3 06.11.2017 року о 03 год. 20 хв., керував автомобілем «BMW 525», д/н НОМЕР_1, в м. Києві, по п-ту. Броварському, 53 в стані алкогольного сп'яніння. Проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, проводилось за допомогою алкотестера «Драгер», результат тесту склав 1,15‰. Вказаний протокол складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, підписаний ОСОБА_3 без будь яких зауважень, особою, яка його склала - інспектором 3 роти 2 батальйону УПП в м. Києві ШевчукомП.О. та свідками;

- письмовими пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що водій ОСОБА_3 погодився, у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого склав 1.15 ‰ (а.с. 3);

- роздруківкою результату тестування (тест №2348 від 06.11.2017 року) на приладі «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння з показником 1.15 ‰ проміле (а.с. 1а);

- актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_3 виявлені ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода (а.с. 2);

- а також даними відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 06 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3

Доводи апелянта про те, що під час проходження ним огляду на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» були відсутні свідки, є необґрунтованими та спростовуються дослідженим під час апеляційного розгляду відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 06 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3, з якого вбачається, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснення яких містяться в матеріалах справи, були присутні під час проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він хотів долучити до протоколу свої пояснення, проте працівниками поліції це було проігноровано є необгрнутованими та спростовуються даними відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, з якого вбачається, що протокол ОСОБА_3 підписав без будь-яких заперечень, написав у ньому свої поясненняі окремо не висловлював прохання щодо написання додаткових пояснень.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про наявність у справі неповних даних свідків, то вони є також безпідставними, оскільки як в протоколі про адміністративне правопорушення так і в письмових поясненнях свідків зазначені їх повні анкетні дані. Правильність цих даних підтверджується навіть даними відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП у зв'язку з розглядом справи без його участі є безпідставними, оскільки суд першої інстанції належним чином мотивував прийняте рішення щодо можливості розгляду справи без участі ОСОБА_3, який, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомляв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а відтак не використав своє право на участь при розгляді справи. А участь при розгляді справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не є обов'язковою.

Більш того, не виявив бажання ОСОБА_3 реалізувати своє право на участь при розгляді справи і в суді апеляційної інстанції, при цьому неодноразово направляв клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції неявку в судове засідання ОСОБА_3 до суду першої інстанції, як і неодноразові неявки до апеляційної інстанції, оцінює як умисне затягування розгляду справи та намір уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Стягнення на ОСОБА_3за адміністративне правопорушення судом накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 КУпАП. При цьому, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_3 дійсно керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, своїми діями створював підвищену загрозу життю та здоров'ю інших учасників дорожнього руху, та обрав стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал