Справа № 740/1107/18 Головуючий у 1 інстанції Ковальова Т. Г.
Провадження № 33/795/177/2018
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, непрацюючий, проживаючий по АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 08 березня 2018 року, о 19 год. 40 хв., в м. Ніжині по вул. Чернігівській, керував автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Обстеження проводилось за допомогою приладу "Драгер" 6810 № 645, результат якого складає 3,28 %. Від додаткового обстеження на стан сп'яніння в лікарні відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову як незаконну, необґрунтовану і закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Автор скарги вказує, що в порушення ст. 268 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу без його участі, незважаючи на те, що 04 квітня 2018 року він подав до суду заяву про відкладення розгляду справи. Вказує на порушення судом ст. ст. 245,252,280 КУпАП. Зазначає, що судом не було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а тому висновок суду про його відмову від додаткового обстеження на стан сп'яніння в присутності цих свідків вважає необґрунтованим. Наголошує, що інформація у протоколі не відповідає фактичним обставинам, оскільки за кермом він перебував тверезим, Правил дорожнього руху не порушував, а проведення огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я поліцейський йому не пропонував. Вважає, що показники алкотестеру не можуть бути доказами по справі, оскільки суперечать п.6 розділу І, п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я 09.11.2015 року № 1452/735. Зауважує, що газоаналізатор "Драгер" № 6810 підлягає обов'язковому проходженню калібрування кожні півроку, а оскільки вказаний прибор проходив калібрування майже рік тому, то його показники не можуть використовуватися в якості доказу перебування його у стані алкогольного сп'яніння. На думку апелянта, інспектором було порушена процедура перевірки, а судом неправильно оцінені докази у справі. Вказує, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення. Наголошує, що судом нез'ясованими залишилось те, що на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся від огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, та те, що його автомобіль поліцейським не затримувався. Акцентує увагу, що будь-які докази на підтвердження його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення у матеріалах справи відсутні.

Розгляд справи в апеляційному суді призначався двічі. Автор апеляційної скарги попереджався про час і місце її розгляду, проте жодного разу в судове засідання не з'явився. Дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає. Таке рішення суд ґрунтує наступним.

Судовий розгляд здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Кожна сторона самостійно обстоює свої права і надає суду свої докази, які суд повинен оцінити за своїм внутрішнім переконанням з точки зору їх належності і допустимості.

Твердження автора скарги про порушення, яких припустився інспектор поліції, нічим не підтверджені і тому до уваги апеляційним судом вони не беруться.

Автор апеляційної скарги вважав неналежним доказом результат застосування до нього приладу «Драгер». Його позиція ґрунтується на листі МОЗ України від 03.03.2018 р. (а.с.22), згідно якого даний прилад може застосовуватись при його повірці (калібруванні) кожні 6 місяців, що на думку ОСОБА_1, не було дотримано.

Перевіряючи цей довід скарги, апеляційний суд витребував з Ніжинського відділу поліції копію свідоцтва про повірку (калібрування) даного прибору, з якого вбачається, що дане свідоцтво видається на строк в один рік, станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення газоаналізатор «Драгер» заводський номер ARCE-0179 був таким, що пройшов повірку.

Даючи оцінку вказаному доводу апеляційної скарги, апеляційний суд відхиляє його, оскільки лист МОЗ України не є нормативно-правовим актом, а має роз'яснювальний характер.

Винність ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, за яке його засуджено, підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення, з якого видно, що інспектором поліції зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 відмовився цей протокол підписувати й отримувати його копію в присутності свідків, а також результатами застосування газоаналізатора «Драгер», з якого видно, що у ОСОБА_1 зафіксований стан алкогольного сп'яніння в 3, 28 %о, що є сильним ступенем алкогольного сп'яніння. На думку апеляційного суду, ніяких порушень нормативних актів, зазначених у скарзі, інспектор поліції не припустився , а твердження про це нічим не підтверджені.

Апеляційний суд не вважає, що місцевий суд порушив норми процесуального права при розгляді справи. З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, знав про час і місце її розгляду, проте до суду не з'явився. За таких обставин суд мав право розглянути справу у відсутності правопорушника.

Таким чином, постанова суду є законною, обґрунтованою і вмотивованою, зміні чи скасуванню вона не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Демченко