П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2018 Справа №607/4306/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 14 від 05.03.2018 р., 05.03.2018 р. о 14 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Героїв Крут, 2/24, при примусовому виконанні виконавчого провадження № 2936612 від 24.11.2005 р. з примусового виконання в/л № 607/5517/16-ц від 25.11.2016 р., виданого Тернопільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 24.05.2016 р. і до досягнення нею повноліття. ОСОБА_1 станом на 03.03.2018 р. не сплачено аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 9 794,38 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, чим порушив вимоги ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, пояснивши, що він хотів сплатити аліменти, однак не було реквізитів для їх сплати, а також, зазначив, що на даний час у нього відсутня заборгованість по аліментах.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 183-1 КУпАП визначено, що несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Цією нормою права КУпАП був доповнений згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07 грудня 2017 року.

Набрав чинності даний закон 06 лютого 2018 року.

Як вбачається з вказаного вище протоколу, датою вчинення зазначеного у ньому правопорушення є 05.03.2018 р. о 14 год. 45 хв.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Аналогічна норма міститься і в КУпАП, в статті 8 якого визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Як уже частково зазначено вище, диспозицією статті 183-1 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням є несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

На момент набрання чинності цією правовою нормою (06 лютого 2018 року), котра встановлює для ОСОБА_1 відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, до дати, станом на яку державний виконавець встановив заборгованість (05 березня 2018 року), сплинуло менше місяця.

Зважаючи на те, що періодичність сплати аліментів визначається саме місяцями, суд приходить до переконання, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за їх сплатою, котра породжувала б для нього відповідальність, передбачену статтею 183-1 КУпАП.

Заборгованість згідно розрахунку від 13.03.2018 р., до уваги судом братись не може, оскільки на момент її утворення Кодексом України про адміністративні правопорушення не була передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, а стаття 183-1 КУпАП зворотної дії в часі не має, отже її норми на вказаний період не розповсюджується.

Крім цього, у ОСОБА_1 відсутня заборгованість по аліментах, що підтверджується квитанціями ПриватБанку від 16.04.2018 р. та 27.04.2018 р.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд вважає, що провадження у даній справі слід закрити, із-за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяОСОБА_4