Справа № 456/4242/18
Провадження № 3/456/1723/2018
ПОСТАНОВА

іменем України

06 грудня 2018 року cуддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , при секретарі Березіній Л.В., з участю прокурора Шаковицької В.О., розглянувши матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, які надійшли від Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, зареєстрована та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи, відповідно до наказу Стрийської ОСОБА_2 у Львівській області від 09.06.2016 р. №71-О «По особовому складу», головним державним ревізор-інспектором Миколаївського відділення Стрийської ОСОБА_2 у Львівській області, звільнена, відповідно до наказу Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 12.06.2017 №65-О «Про звільнення ОСОБА_1В.», будучи, відповідно до підпункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», станом на 10 год. 10 хв. 23 жовтня 2018 року письмово не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, зокрема про отримання подарунку, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме про отримання 09.10.2017 року, згідно договору дарування №1454, ? частки житлового будинку разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: с. Раделичі, вул. Лугова,5 Миколаївського району Львівської області вартістю 109 785 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення фактично визнала та пояснила, що 09.10.2017 р. дійсно отримала подарунок у вигляді ? частки житлового будинку разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд вартістю 109 785 грн., а також подарунок у вигляді ? земельної ділянки вартістю 59 969, 00 грн., проте вважала, що після звільнення уже не потрібно повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а тільки подати декларацію перед звільненням та після звільнення. Доповнила, що на день розгляду справи, передбачений законодавством тримісячний термін для притягнення її до адміністративної відповідальності закінчився 26.06.2018 р., а відтак просить провадження в справі закрити, про що подала суду письмове клопотання.

Прокурор долучила до матеріалів справи висновок прокурора на підставі ст.250 КУпАП та зазначила, що вина ОСОБА_1 повністю стверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, просить визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення і накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні допитаний судом в якості свідка оперуповноважений УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_3 пояснив, що у вересні 2018 року проводився моніторинг декларацій Стрийської ОСОБА_2 у Львівській області та було встановлено, що ОСОБА_1 в щорічній декларації за 2017 рік вказала про отримання нею подарунку в розмірі 109 785 грн. А відтак, необхідно було зясувати, чи є ОСОБА_1 субєктом відповідальності правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, і чи дійсно вона отримала в подарунок майно, і саме в якому розмірі. Для цього було здійснено запити у відповідні органи і після отримання всієї необхідної інформації, було вжито заходів для виклику ОСОБА_1 та складення протоколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, показання свідка ОСОБА_3, думку прокурора та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом п'ятнадцятим частини першої статті 1 Закону визначено, що суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до Закону.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію за минулий рік.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», із змінами, внесеними згідно із Законом №1798-УІІІ від 21.12.2016 р. (в редакції, котра діяла на момент вчинення правопорушення), у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до пункту 4 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091 (далі - Правила заповнення форми повідомлення) інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації, яку такий суб'єкт декларування подає відповідно до Закону.

Враховуючи зазначене, особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до Закону) є суб'єктами декларування, які згідно з положеннями частини другої статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни в їх майновому стані зобов'язані письмово повідомити про це Національне агентство.

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, а також особи, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином ОСОБА_1, яка була звільнена відповідно до наказу Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 12.06.2017 р. №65-О «Про звільнення ОСОБА_1В.», була зобовязана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2017 р. до 00:00 год. 01.04.2018 р., а відтак, обов'язок у такого суб'єкта декларування подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані припинився після подання декларації особи, яка припинила виконувати функції держави або місцевого самоврядування. Таким чином, ОСОБА_1 зобовязана була у цей період повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані впродовж періоду з 00.00 год. 10.10.2017 р. до 00.00 год. 20.10.2017 р., однак вказаний обовязок не виконала, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана позиція знайшла своє підтвердження у пункті 64-1 рішення НАЗК №3 «Про затвердження Змін до Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю».

Особи, які відповідно до вимог положень Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до приміток статті 172-6 КУпАП, є суб'єктами правопорушень, передбачених у цій статті.

У підрахунку законодавчого порогу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 01.01.2017 р., сума становить 80 000 гривень.

Так, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що згідно договору дарування №1454 від 09.10.2017 р., ОСОБА_1 отримала 1/2 частку житлового будинку разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: с. Раделичі, вул. Лугова,5 Миколаївського району Львівської області вартістю 109 785 грн., однак у вищевказаний десятиденний строк з моменту отримання майна, письмово не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції, тобто не внесла зазначену інформацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та відповідно не оприлюднила на офіційному веб- сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 р. №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089, суб'єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини 2 статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Ураховуючи, що вищевказаний подарунок у вигляді 1/2 частки житлового будинку разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів (в редакції Закону на момент вчинення правопорушення), встановлених на 1 січня 2017 року (80 000 гривень), на виконання частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII, у ОСОБА_1 виник обов'язок у десятиденний термін з моменту набуття права власності на майно письмово повідомити НАЗК про суттєву зміну у майновому стані.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією доведена:

-протоколом №674 від 23.10.2018 р. /а.с.2-9/;

-копією наказу №65-0 від 12.06.2017 р. «Про звільнення ОСОБА_1В.» /а.с.13/;

-копією витягу з наказу №71-о від 09.06.2016 р. «По особовому складу» /а.с.14/;

-копією заяви ОСОБА_1 від 19.12.2016 р. /а.с.15/;

-копією попередження про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією порушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю від 29.05.2015 р. /а.с.16-17/;

-копією договору дарування ? частки житлового будинку від 09.10.2017 р., посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 /а.с. 24-26/;

-копією декларації ОСОБА_1 від 26.03.2018 р. /а.с. 30-40/;

-показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_3

Оцінюючи вказані докази з точки зору достовірності, допустимості та належності, суд вважає, що такі отримані у встановленому порядку та об'єктивно, в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 в скоєні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що після звільнення уже не потрібно повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а тільки подати декларацію перед звільненням та після звільнення, оскільки такі суперечать чинному законодавству і не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, повязаного з корупцією за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Що стосується клопотань ОСОБА_1 та її адвоката ОСОБА_5 про закриття провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, то такі задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та повязаним із корупцією правопорушенням.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного Кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є день закінчення передбаченого законом терміну подання ОСОБА_1 повідомлення, а саме - 20.10.2017р.

Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано отримані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях складу адміністративного правопорушення.

Так, 05.09.2018 р. начальником управління захисту економіки у Львівській області витребувано у Головного управління ГУ ДФС у Львівській області накази про призначення та звільнення ОСОБА_1 /а.с.10/, які отримано 10.09.2018 р. /а.с.11/.

Суд вважає, що вказана інформація давала підстави уповноваженому субєкту вважати, що ОСОБА_1 є субєктом правопорушення, повязаного з корупцією за ч.2 ст.172-6 КУпАП. А відтак, без отримання такої інформації, у останнього були відсутні підстави для складення протоколу за правопорушення, повязаного з корупцією за ч.2 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1

Окрім цього, суд вважає, що вказівка ОСОБА_1 у щорічній декларації за 2017 р. про отримання нею 09.10.2017 року, згідно договору дарування №1454, ? частки житлового будинку разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: с. Раделичі, вул. Лугова,5 Миколаївського району Львівської області вартістю 109 785 грн. не є безумовною підставою для складення відносно неї протоколу за ч.2 ст.172-6 КУпАП. Суд вважає, що уповноважений субєкт, в порядку, встановленому законом, повинен перевірити вказану інформацію, та переконатися в тому, чи дійсно субєкт декларування отримав в дарунок вказане майно, і чи його вартість дійсно перевищує законодавчий поріг. Так, 11.09.2018 р. Управлінням захисту економіки у Львівській області від приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 на запит отримано копію договору дарування від 09.10.2017 р. з якого вбачається, що ОСОБА_1 прийняла у дар від ОСОБА_6 ? частину житлового будинку разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: с. Раделичі, вул. Лугова, 5, Миколаївського району Львівської області, вартістю 109 785 грн.

Наведене дає підстави суду вважати, що на момент винесення судового рішення не спливли строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, адже лише 11.09.2018 р. Управлінням захисту економіки у Львівській області отримано достатню інформацію, яка слугувала підставою для складення відносно ОСОБА_1 протоколу за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

При обранні стягнення, відповідно до ст.33 КУпАП враховується характер та ступінь суспільно небезпечності скоєного, обставини справи, ступінь вини правопорушника, дані про його особу.

Обставиною, яка помякшує відповідальність є щире каяття ОСОБА_1, обставин, які б обтяжували відповідальність судом не встановлено.

Санкцією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням того, що в судовому засіданні встановлено відсутність обставин, що обтяжують стягнення, враховуючи майновий стан правопорушника та думку прокурора, який просив накласти адміністративне стягнення в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.2 ст.172-6 КУпАП, у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути 352,40 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 172-6, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, й накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 /ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 / одна тисяча сімсот/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1на користь держави судовий збір в сумі 352 /триста пятдесят дві/ грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя ОСОБА_7