Справа № 463/5099/18 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/811/206/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, прокурорів Військової прокуратури Західного регіону України Стахів М.О., Куцака А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352,40 грн. судового збору у справі.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, обіймаючи посаду старшого офіцера відділу зв'язку штабу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, який відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно (02.11.2017 о 10:09) повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема згідно інформації з Регіонального сервісного центру у Львівській області МВС України, ОСОБА_2 21.10.2017 року придбав автомобіль «Toyota Solara», 2004 року випуску, вартістю 134546 гривень, про що письмово в строк до 23:59 31.10.2017 року не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту придбання майна.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 20 вересня 2018 року змінити, а саме змінити стягнення на попередження.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що з 23.10.2017 року до 25.10.2017 року він перебував у відрядженні, 28.10.2017 року та 29.10.2017 року - вихідні дні, що, на його думку, є пом'якшуючими обставинами.

Заслухавши ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурорів, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, на переконання апеляційного суду, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є суб'єктом декларування та зобов'язаний у визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 21.10.2017 року придбав автомобіль «Toyota Solara», вартістю 134546 гривень, про що повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет лише 02 листопада 2017 року, тобто з пропуском десятиденного строку з моменту придбання майна, зазначивши при цьому, що вартість даного автомобіля становить 182 000 грн., тобто є відмінною від суми, вказаної у договорі купівлі-продажу, а саме 134546 гривень.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, що ніким не оспорюється.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 визнав факт несвоєчасного повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про істотну зміну в майновому стані, та щиро розкаюється у вчиненому.

ОСОБА_2 пояснив, що знав про свій обов'язок повідомити Національне агентство про зміну майнового стану, тому в строк до 30 жовтня 2017 року робив спроби авторизуватися на сайті http://nazk.gov.ua. Так, як він військовослужбовець, він не має права виносити за межі військового містечка обліковий службовий машинний носій інформації з його цифровим підписом, оскільки це є грубе порушення вимог Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», нормативних документів з технічного захисту інформації автоматизованих систем 2 класу.

На його переконання, такі обставини, як те, що з 23 жовтня 2017 року до 25 жовтня 2017 року він перебував у відрядженні, 28 жовтня 2017 року та 29 жовтня 2017 року вихідні дні, є пом'якшуючими, відтак просить застосувати попередження.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України запобіганню вчинення нових правопорушень.

Статтею 26 КУпАП передбачено такий вид адміністративного стягнення як попередження, яке полягає в офіційному осуді вчиненого проступку і застереженні правопорушника від його повторення. Це найменш суворе адміністративне стягнення, яке застосовується за незначні адміністративні проступки. Такий вид адміністративного стягнення спрямований на інформування правопорушника, що його поведінка носить антигромадський характер і засуджується нормами адміністративного права, та носить характер офіційного попередження правопорушника стосовно недопустимості таких діянь у майбутньому.

Застосування попередження як адміністративного стягнення можливе лише із урахуванням відповідних умов, серед яких, зокрема обставини вчинення адміністративного правопорушення вперше, малозначність проступку, позитивна характеристика особи порушника за місцем роботи й проживання, коли мінімальний розмір штрафу, передбачений альтернативною санкцією, не відповідає вчиненому діянню і майновому стану порушника, наявність обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Ураховуючи характер скоєного правопорушення, яке характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, що порушує нормальну діяльність державних інститутів, дискредитує органи державної влади, місцевого самоврядування, а також дані про особу правопорушника, ступінь його вини, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_2 такого адміністративного стягнення як попередження.

Наведені в апеляційній скарзі такі обставини, як те, що з 23 жовтня 2017 року до 25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 перебував у відрядженні, а 28 жовтня 2017 року та 29 жовтня 2017 року були вихідні дні, апеляційний суд не визнає пом'якшуючими обставинами, відтак доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

На переконання апеляційного суду, обране суддею першої інстанції адміністративне стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк