АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/203/18 Головуючий у місцевому суді: Дірко І.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання: -Андрієнко Л.Д.

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3- ОСОБА_4 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 січня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ПАТ «Миколаївобленерго» електромеханіком, мешкаючого в АДРЕСА_1, контактний номер телефону - НОМЕР_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, 20 листопада 2017 року близько 21:30 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки "Renault Kangoo", реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався в м. Миколаєві по вул. Одеське Шосе в районі буд. № 84 та в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, перебував у стані алкогольного сп'яніння згідно результатів медичного огляду на приладі "Драгер" тест № 1678 із показником 1,03%.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 січня 2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Так, вказана справа районним судом була розглянута за відсутності ОСОБА_3, останньому в повній мірі працівниками поліції не були роз'яснені його права та обов'язки в тому числі і на отримання правової допомоги.

Зазначає, що суд не надав оцінку недопустимим доказам у справі, як то покази свідків, які виготовлені на заздалегідь підготовлених формах. Також, як на недопустимий доказ у справі, апелянт вказує на неправомірність застосування приладу «Драгер».

Також, в протоколі не відображено ознаки сп'яніння, що стали підставою для проведення огляду.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 вказаних вимог закону дотримався, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 статтею 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться працівником поліції у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР № 087911 від 20 листопада 2017 року близько 21:30 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки "Renault Kangoo", реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався в м. Миколаєві по вул. Одеське Шосе в районі буд. № 84 та в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, перебував у стані алкогольного сп'яніння згідно результатів медичного огляду на приладі "Драгер" тест № 1678 із показником 1,03%, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол підписано ОСОБА_3 без заперечень, більше того, в протоколі він зазначив, що погоджується з правопорушенням.

Також в даному протоколі зазначено, що до нього додаються письмові пояснення свідків. Так, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в письмових поясненнях пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_3, який мав ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та почервоніння шкіри обличчя, пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «DRAGER». Після проведення тесту показання вказаного приладу становили 1,03 %. Від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_3 відмовився.

Свідок ОСОБА_5 допитана в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, особу, якої встановлено на підставі паспорту, пояснила, що в писмових поясненняї її ім'я помилково вказали, як ОСОБА_2. Вона підтвердила, що дійсно вони разом з ОСОБА_6 з якою вона працює в магазині, були запрошені в якості свідків працівниками поліції. ОСОБА_3 дійсно мав ознаки сп'яніння, проте поводився чемно, в їх присутності проходив огляд на спеціальному приладі, показники якого показали перевищення допустимої норми алкоголю. Проти огляду та висновків він не заперечував, лише пояснював працівникам поліції, що він не керував автомобілем.

З акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що водій ОСОБА_3 на місці зупинки у присутності двох свідків пройшов тестування на приладі алкотестер ARAM 2264 тест № 1678 із показником 1,03 %, з вказаним показником згоден. Даний акт підписано особисто ОСОБА_3 та свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, свідок ОСОБА_5 підтвердила свій підпис у вказаному акті.

Роздруківкою технічного медичного приладу «DRAGER» встановлено, що за наслідками тестування ОСОБА_3 проведеного 20 листопада 2017 року показник становив 1, 03 %, з чим був ознайомлений ОСОБА_3 та заперечень не мав, про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до довідки Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ОСОБА_3 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НІА № 127377 від 1 червня 2001 року, яке, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у нього тимчасово вилучене.

За такого, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю підтверджені наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Згідно пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Наведені вище докази повністю узгоджуються між собою та свідчать, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим, місцевий суд дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 не роз'яснені права при складанні протоколу, підлягають відхиленню, оскільки таке спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а також особистим підписом в ньому ОСОБА_3

Підлягають відхиленню і посилання в апеляційній скарзі на недопустимість доказів, якими на думку апелянта є пояснення свідків, оскільки вони зафіксовані на надрукованих бланках. Так, аркуши на яких надані пояснення свідків містять не тільки друкований текст а і рукописний, крім цього на даних аркушах є достатньо місця для вільного викладення пояснень, проте, свідки такою можливістю не скористались та зазначили, що пояснення викладені вірно та скріпили їх своїми підписами. Свідок ОСОБА_5 свої покази підтвердила в судовому засіданні. За такого підлягають і відхиленню вказівки в апеляційній скарзі на те, що в протоколі не міститься підпису свідків, так, як проходження огляду в присутності свідків підтверджено, як самими свідками, так і не заперечується ОСОБА_3

Також незазначення в протоколі ознак сп'яніння, саме по собі не тягне за собою скасування оскаржуваної постанови суду, оскільки такі ознаки встановлені та зафіксовані в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння, їх наявність підтверджена свідками та власне не оспорюється ОСОБА_3

Посилання апелянта на те, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля нього, також не можна прийняти до уваги, оскільки стосовно ОСОБА_3 було проведено огляд на стан сп'яніння, саме як водія, що підтверджується, як наведеним актом так і тестовою роздруківкою, а також відображено в протоколі, де ОСОБА_3 вказав, що з правопорушенням згоден.

Не заслуговують на увагу доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно відсутності підстав для використання Drager Alcotest АРАМ 2264. Відповідно до наданого Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Сертифікат серія UA-MI|1-96-2014 від 1 вересня 2014 року затверджено тип засобу вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alkotest …, Interlok ХТ», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14. Вказаний Газоаналізатор підлягає повірці з інтервалом в 1 рік (а.с.44). Вказаний медичний виріб, а саме Газоаналізатор Drager Alkotest пройшов державну реєстрацію, про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, строк дії якого є необмежений (а.с.43).

Повірка використаного у даній справі Drager Alcotest 6810 АРАМ -2264, проведена 28 липня 2017 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом виданим того ж дня ДП «Укрметртестстандарт (а.с. 42).

Не можна також прийняти до уваги посилання апелянта на те, що підставою для скасування оскаржуваної постанови є розгляд даної справи судом за відсутності ОСОБА_3 Так, останній скористався послугами адвоката, який від його імені подав апеляційну скаргу, адвокат та ОСОБА_3 приймали участь в судовому засіданні, надавали пояснення та докази, в зв'язку з чим, слід вважати зазначені права відновленими.

За вказаних обставин, істотних порушень норм матеріального і процесуального права, які могли б вплинути на правильність прийнятого рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Районний суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне правопорушення, передбачене положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним, як для самого порушника так і для інших громадян.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність постанови місцевого суду вимогам КУпАП, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП, ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до відповідальності, та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, як особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 січня 2018 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Бондаренко Т.З.