Провадження № 3/331/571/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., при секретарі судового засідання Владиченко І.В. за участю прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_1, особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Департаменту організації роботи із запобігання та виявленні корупції Національного агентства з питань запобігання корупції у відношенні

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, обіймає посаду заступника директора ДП "Бердянський морський торгівельний порт", ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 30-23/26/18 від 26.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_2, будучи керівником територіального органу виконавчої влади (державного органу), відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше 16 вересня 2016 року зобов'язана була подати декларацію перед звільненням, шляхом заповнення електронної форми в Реєстрі на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням з посади заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, а саме, 07.11.2016 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією.

Такі дії ОСОБА_2 за вищевказаним протоколом кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання декларації перед звільненням особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що всі свої декларації вона подає завжди своєчасно та згідно із розясненнями спеціалістів з роботи із запобігання та виявленні корупції. У 2016 році вона обіймала посаду заступника начальника ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області. 16.09.2016 року вона була звільнені із займаної посади за угодою сторін. В цей період відбувалось запровадження роботи системи електронного декларування та різне трактування того, хто повинен був подавати електронні декларації. На момент її звільнення, спеціаліст із запобігання та виявлення корупції ГУ Держгеокадастру пояснив їй, що вона входить до кола осіб, які в строк до 30.10.2016 року повинні подати електронні декларації за 2015 рік. В той же час, згідно цих же консультацій, наданих спеціалістом, в день звільнення 16.09.2016 року вона подала власноруч заповнену декларацію на паперовому носії за період з 01.01.2016 року по 16.09.2016 року, яку вказаний спеціаліст прийняв та долучив до матеріалів її особової справи. Після цього, вже працюючи у м. Бердянську, вона ще раз звернулась за консультацією до спеціалістів із запобігання та виявлення корупції Бердянської міської ради, де їй порадили продублювати подану нею в день звільнення паперову декларацію в електронному вигляді, що нею і було зроблено 07.11.2016 року. Таким чином декларацію перед звільненням нею було подано двічі, а саме: 16.09.2016 року на паперовому носії та повторно таку саму декларацію було оприлюднено в електронному вигляді на сайті НАЗК 07.11.2016 року. Ситуацію, яка виникла при подачі декларації на паперовому носії в день звільнення вважає непорозумінням та, можливо, помилковим трактуванням Закону відповідним спеціалістом, оскільки жодного умислу або приховування інформації з її боку не було, тому що фактично декларація була подана двічі.

Разом з тим пояснила, що для складання вказаного протоколу до НАЗК вона не запрошувалась, ніяких пояснень з приводу порушення не надавала, зі змістом протоколу її ніхто не ознайомлював. В березні 2018 року вона отримала із НАЗК лист, в якому їй пропонувалось надати пояснення з приводу несвоєчасного неподання нею електронної декларації в день звільнення, на який 02.04.2018 року нею були надіслані письмові пояснення, ці ж самі пояснення і відображені в протоколі. Про те, що відносно неї складений протокол про адміністративне правопорушення, вона дізналась після того як отримала судову повістку, про сам зміст протоколу дізналась від свого захисника. Вважає, що уповноваженою посадовою особою, яка склала даний протокол порушено її право на захист, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Просила суд провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_2 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останньої події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_2 виконала всі дії, які були необхідними з метою подання декларації перед звільненням, оскільки такі дії характеризуються не умислом, а необережністю.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, захисника, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження по справі слід закрити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а вданому випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобовязаний зясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом України «Про запобігання корупції», чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суддя також повинен зясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках мети правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з підпунктом 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації до Єдиного державного реєстру декларацій, осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація субєкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (декларація перед звільненням), подається не пізніше дня такого припинення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року, «корупція» - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття ї обіцянки (пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка) пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостями.

Цією ж нормою також визначено термін "корупційне правопорушення" - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно врахувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, визначеного в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", завжди характеризується умисною формою вини. Тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю, в даному випадку, полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана не пізніше дня припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подати декларацію, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи на зазначеній вище посаді, дійсно несвоєчасно подала електронну декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: не 16.09.2016 року, а 07.11.2016 року.

Але, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є необґрунтованою, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення № 30-23/26/18 від 26.04.2018 року, складеному відносно неї, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу, а матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_2, подавши декларацію 07.11.2016 року, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Також слід зазначити, що ОСОБА_2 виконала всі дії, які були необхідними з метою подання декларації перед звільненням, що встановлено при розгляді справи та міститься в матеріалах справи. Так, в судовому засіданні встановлено, що 16.09.2016 року в день звільнення, ОСОБА_2 заповнила та подала на паперовому носії декларацію за період з 01.01.2016 року по 16.09.2016 року, яку відповідальна особа прийняла та долучила до матеріалів особової справи № 71 (а.п. 27). Відповідно до послідовності дій користувача, ОСОБА_2 протягом з 28.10.2016 року по 07.11.2016 року заповнила, переглянула всі розділи та подала декларацію (а.п 29-33).

Декларація перед звільненням в електронному вигляді із запізненням була подана не з її вини, а через помилкове трактуванням Закону відповідним спеціалістом.

Доказаним, дослідженими при розгляді справи, доведено, що реалізувати своє право на своєчасне подання електронної декларації перед звільненням ОСОБА_2 не могла з причин необізнаності щодо подання вказаної декларації саме в електронному вигляді, що в судовому засіданні прокурором не спростовано.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається.

Отже, ознак корупційного правопорушення в діях ОСОБА_2 не вбачається, оскільки остання хоч і подала електронну декларацію несвоєчасно, однак як встановлено в судовому засіданні порушення строків подачі декларації мало місце з поважних причин, і саме поважність причин є однією із обовязкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не надано доказів також на спростування твердження ОСОБА_2 про своєчасне подання нею декларації.

Більш того, в діях ОСОБА_2 не може бути складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КУпАП, оскільки вона своєчасно 16.09.2016 року подала декларацію перед звільненням у паперовому вигляді, тобто, в даному випадку порушення вимог фінансового контролю не було, всі відомості вона надала саме 16.09.2016 року. В електронному вигляді 07.11.2016 рок вона подала ті ж самі відомості. Ця обставина свідчить про відсутність умислу у ОСОБА_2 на скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження в справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що вказаний протокол складений за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належного повідомлення про час та місце його складання, що в розумінні положень ст. 268 КУпАП позбавило права ОСОБА_2 надавати пояснення, зауваження, користуватися юридичною допомогою адвоката та призвело до порушення її прав та охоронюваних законом інтересів, на що суд звертає увагу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 172-6, 221, 245, 247, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко