Справа № 163/1900/18 Провадження №33/802/256/18 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю представника митного органу Пікалюка М.С., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, на постанову судді Любомльського районного суду від 25 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 18342 гривень з конфіскацією в дохід держави 740 пачок сигарет загальною вартістю 18342 гривні, а також з конфіскацією в дохід держави автомобіль «Ауді А6» 1995 року випуску, н.з. НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, вартістю 29653 гривні.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 21.08.2018 через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС з України в Республіку Білорусь автомобілем «Ауді», н.з. НОМЕР_1, намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю в спеціально виготовлених в паливному баку та пристосованих місткостях обох порогів і під настилом підлоги попереду переднього пасажирського сидіння салону автомобіля 740 пачок сигарет загальною вартістю 18342 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки виявлені цигарки він не намагався перемістити через кордон по причині того, що він навіть не знав про їх наявність. Крім того, просить зменшити витрати за зберігання товарів на складах митного органу. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, а справу щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу порушення митних правил, вилучений товар та транспортний засіб повернути.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, думку ОСОБА_2 та його захисника, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення саме ОСОБА_2 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Зауваження щодо висновку експерта №031/2018 в частині ненадання експертом прямої відповіді на питання про наявність тайників в розумінні МК України безпідставні, оскільки, визнання тих чи інших місткостей тайником є правовим питанням і стосується компетенції органу доходів і зборів, який здійснює провадження в справі, та судді, який розглядав протокол. Експерт у висновку виклав результати технічного дослідження з огляду на відповідність місць приховування товарів конструкції транспортного засобу. Такі відповіді відповідають технічному аспекту експертизи і компетенції експерта. Тому, суд при розгляді справи дав йому належну оцінку.

Дана судом першої інстанції і належна оцінка іншим доказам, а також обґрунтовано спростовані версії сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_2 до інкримінованого правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пояснення ОСОБА_2 містять істотні суперечності, а тому суддя місцевого суду обгрунтовано не взяті до уваги, оскільки вони дані з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, безпідставними.

У відповідності до вимог ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; ...5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення .

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Твердження скаржника про сумнівність дослідження експерта не заслуговують на увагу, оскільки воно є науково-обгрунтованим і підстав піддавати його сумніву немає.

Відповідно до Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів (розділ ІІ п.п. 6, 8), строк зберігання товарів і транспортних засобів на складі митного органу для обрахунку витрат обчислюється, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митним органом і до дня їх видачі зі складу митного органу власникам або уповноваженим особам (крім випадків, обумовлених цим Порядком). При обрахунку витрат митним органом до розрахункового строку не включаються: час проведення митним органом в рамках процедури митного контролю та митного оформлення досліджень (аналізів, експертиз).

За таких обставин і рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру витрат за зберігання товарів та транспортного засобу в час проведення експертизи не можна вважати законним.

Таким чином, апеляційний суд стягує з ОСОБА_2 витрати за зберігання автомобіля та товарів в сумі 14929 грн.20 коп. (за період з 10.09.2018 по 25.10.2018- 45 днів).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд змінює постанову судді місцевого суду з наведених підстав в частині витрат митниці за зберігання товарів, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Окрім того, чинним законодавством, нормативно-правовими актами не визначено порядок відшкодування витрат у випадку направлення справи для проведення додаткової перевірки, повторного розгляду в суді першої інстанції та в апеляційній інстанції.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду від 25 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України змінити в частині витрат митниці за зберігання товарів.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС 14929 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 20 копійок витрат по справі за зберігання товарів на рахунок 9069 в ГУДКСУ у місті Києві (МФО 820172, , призначення платежу «відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митного органу»).

В решті постанову Любомльського районного суду від 25 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О.М.Клок