Справа № 445/588/18 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/783/780/18 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 18 червня 2018 року, -

з участю правопорушника ОСОБА_1,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 09 квітня 2018 року близько 00 год. 20 хв. на 611 км автодороги Київ-Чоп, керував автомобілем марки "Ford Mondeo" н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушена координація руху), від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що в ніч з 08 на 09 квітня 2018 року їхав в напрямку м. Золочева. Приблизно біля м. Стрия відчув раптове погіршення самопочуття, оскільки хворіє цукровим діабетом і прийняв рішення доїхати до поста ДПС за медичною допомогою. Переконавшись, що дорога пуста, нахилився щоб знайти інсулін і в цей час машина вильнула та виїхала на осьову лінію, після чого, побачив позаду себе автомобіль ДПС, який подав знак зупинитись. В подальшому, працівники поліції наказали надати документи на авто, а один із них сказав, що він - ОСОБА_1 п'яний і запропонував пройти обстеження на місці на стан алкогольного сп'янінні.

Наголошує, що категорично відмовився проходити це випробування, оскільки у нього 2 ступінь цукрового діабету і при такому захворюванні, а тим більше при загостренні хвороби, яку він переживав саме в той час, інтенсивно відчувається запах ацетону, який відповідно дає позитивний результат при проходженні вищевказаної перевірки.

Звертає увагу на те, що почувши його відмову, працівники поліції, не запропонувавши йому проїхати в медичний заклад, для проходження експертизи на стан алкогольного сп'яніння, не роз'яснивши його прав, склали на нього одночасно 2 протоколи: один за ч.1 ст. 130 КУпАП, другий - за ч.1 ст. 122 КУпАП. Обидва протоколи складені о 00 год. 20 хв. одночасно різними працівниками поліції тому зорієнтуватись, що в якому протоколі написано він не міг. Склавши протоколи працівники поліції забрали у нього права і дали тимчасовий талон, копії протоколів йому не були надані.

Зазначає, що не погоджується з постановою суду у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права та вважає, що така підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Акцентує, що звинувачення є незрозумілими, оскільки складається з двох частин: 1) керував з ознаками алкогольного сп'яніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння (якого саме не зазначено). Таким чином, стає незрозумілим, в чому саме він обвинувачується: керуванні з ознаками алкогольного сп'яніння чи відмові від проходження огляду. Крім цього, в протоколі не сформульовано, який саме огляд він мав пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп'яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я), а тому він не мав можливості надати однозначну відповідь.

Стверджує, що невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавило його права на захист.

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим такий вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Звертає увагу, що його не відстороняли від керування, що у сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Акцентує, що суд не викликав і не допитав свідків в судовому засіданні, у зв'язку з чим вважає, що їх письмові пояснення не можна вважати доказами.

Стверджує, що суд розглянув справу поверхово і формально.

Просить скасувати постанову Золочівського районного суду Львівської області від 18 червня 2018 року та закрити відносно нього провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зміст постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та протокол про адміністративне правопорушення, вважаю, що як інспектором поліції при складанні протоколу так і суддею під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді І інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як вбачається, з матеріалів справи, суд І інстанції, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП зазначає протокол про адміністративне правопорушення серії БД №148681 від 09 квітня 2018 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відеоматеріали події від 09.04.2018 року.

Апеляційний суд вважає, що місцевий суд, обмежившись виключно вищенаведеними даними, залишив поза увагою обставини, які слід було дослідити та врахувати для постановлення законного рішення.

Так, діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, проте, суд І інстанції не перевірив відповідність проведення такої відносно ОСОБА_1 вимогам, передбаченим ст. 266 КУпАП та Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року).

Апеляційним судом встановлено порушення працівником поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння.

За змістом п.7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Разом з тим, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager в присутності двох свідків, що на думку апеляційного суду є підставою для проведення такого огляду водія в закладі охорони здоров'я, однак поліцейський, не виконав імперативні приписи п.7 Інструкції та ч.3 ст. 266 КУпАП і не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Крім цього, із зазначеного відеозапису видно, що бланк пояснення, свідком ОСОБА_2 підписаний без заповнення такого в частині відомостей, що стосуються порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння.

Також, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд, передбачене п.4 розділу I Інструкції, з метою виявлення стану сп'яніння, що також свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження такого.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є неналежним доказом вини ОСОБА_1, оскільки зазначені в ньому відомості щодо відмови останнього від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі не відповідають дійсності та спростовуються оглянутим в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозаписом події та матеріалами справи.

Відтак, на думку суду, приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та накладення стягнення на ОСОБА_1, місцевий суд допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суть, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав на них.

Виходячи з наведеного, висновок суду І інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому постанова судді підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 18 червня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області