АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/425/17 Номер провадження 33/786/8/18Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю секретарів судових засідань ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5, його представника адвоката ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 17 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді Привалов Д.А. визнаний винуватим у тому, що він 19 січня 2017 року о 22:40 год. по вул. Ковпака у м. Полтава керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.

При цьому, апелянт посилається на те, що під час розгляду справи судом не вжито заходів щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки не були допитані свідки ОСОБА_7 та інспектори поліції, не взяті судом до уваги його показання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється

керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Згідно даних, які містяться у протоколі серії БР №231315 від 19.01.2017 ОСОБА_5 19 січня 2017 року о 22:40 год. по вул. Ковпака у м. Полтава керував автомобілем НОМЕР_1, в порушення п. 2.9 »а» ПДР України, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан

сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в Полтавському обласному наркологічному диспансері (а.с.1).

Особу правопорушника встановлено за допомогою посвідчення водія ВХТ 388792, виданого 7.04.2016, що підтверджує те, що ОСОБА_5 є водієм (а.с.1).

Під час складання даного протоколу ОСОБА_5 пояснив, що «випив 0,5 л. пива та сів за кермо за необхідністю» про що останнім власноручно зазначено і поставлено підпис у протоколі серії БР №231315 від 19.01.2017 (а.с.1).

Відповідно до даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 32 - 19.01.2017 ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.2).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснив, що 19 січня 2017 року о 22:40 год. по вул. Ковпака у м. Полтава на автомобілі НОМЕР_1 після святкування Водохреща він з ОСОБА_7 поверталися додому,оскільки останній був тверезим він керував його транспортним засобом. Дорогою додому автомобіль зламався, а саме по вул. Ковпака м. Полтава, через це ОСОБА_7 пішов до найближчої СТО щоб домовитися відтягнути автомобіль, а він ОСОБА_5 залишився в автомобілі і у цей час приїхали працівники поліції і після проходження медичного освідування у лікувальному закладі склали на нього протокол. Керування транспортним засобом працівниками поліції було передано ОСОБА_7, але через несправність транспортного засобу його відбуксирував ОСОБА_8

Разом з тим, суд апеляційної інстанції ставиться критично до показань особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 у тій частині, що він не керував транспортним засобом та розцінює їх як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у звязку з тим, що його показання є нестабільними, що підтверджується постановою судді Київського районного суду м. Полтава від 17 лютого 2017 року, відповідно до якої у суді першої інстанції ОСОБА_5 не повідомляв про те, що через несправність автомобіля він ним не керував і коли приїхали працівники поліції автомобіль був припаркований на узбіччі, а навпаки стверджував, що автомобілем керувала інша особа і у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 власноручно зазначив, що «випив 0,5 л. пива та сів за кермо за необхідністю» про що останнім власноручно зазначено і поставлено підпис у протоколі серії БР №231315 від 19.01.2017 (а.с.1).

У той же час винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується і наданими в ході апеляційного розгляду показаннями інспекторів патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є логічними та послідовними, що узгоджуються між собою.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції поліцейський роти №4 батальйону № 1 УПП в м. Полтава ДПП, капрал поліції ОСОБА_9 підтвердила, що 19.01.2017 по вул. Ковпака в м. Полтава рухався транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2. Після зупинення зясувалось, що водій ОСОБА_5, який сидів за кермом перебував з ознаками алкогольного спяніння, у присутності двох свідків пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці, і в Полтавському обласному наркологічному диспансері, за висновком якого ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного спяніння а ОСОБА_7 підїхав пізніше.

У судовому засіданні апеляційної інстанції поліцейський роти №4 батальйону № 1 УПП в м. Полтава ДПП, капрал поліції ОСОБА_10 підтвердив повністю показання ОСОБА_9 і одночасно повідомив, що через перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного спяніння керування транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 було передано ОСОБА_7, який підїхав після зупинки ОСОБА_5

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 пояснив, що із ОСОБА_5 є друзями. 19 січня 2017 року з ОСОБА_5 гуляли Водохреще, ОСОБА_5 вживав алкогольні напої, а він ОСОБА_7 алкогольні напої не вживав, через це він керував «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 .Автомобіль зламався по вул. Ковпака в м. Полтава. Він -ОСОБА_7 пішов подивитись куди відтягнути автомобіль, коли прийшов то зрозумів, що ОСОБА_5 немає, а автомобіль стоїть на місці, почав телефонувати ОСОБА_5, проте останній не відповідав, але через деякий час підїхав екіпаж поліції з ОСОБА_5, який пояснював поліцейським, що керував автомобілем, але вони передали йому ОСОБА_7 автомобіль ОСОБА_5, викликав товариша і він відтягнув автомобіль.

Свідок ОСОБА_8 у суді апеляційної інстанції пояснив, що не був свідком зупинення працівниками поліції транспортного засобу «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 19.01.2017. Проїжджаючи по вул. Ковпака в м. Полтава побачив на узбіччі автомобіль із ввімкнутою аварійною сигналізацією і на прохання ОСОБА_5, після того, як на останнього було складено адміністративний протокол працівниками поліції, допоміг буксувати транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 через його несправність.

На питання суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 повідомив, що з ОСОБА_7 підтримує дружні стосунки на протязі 5 років, а ОСОБА_8 не знає, у звязку з цим вимушений був, побачивши автомобіль останнього на стоянці чекати його для того щоб запросити до суду як свідка для надання показань.

У той же час із показань ОСОБА_7 наведених вище видно, що ОСОБА_8 є його товаришем якого він викликав по телефону для того, щоб допоміг відтягнути несправний автомобіль.

Аналізуючи показання ОСОБА_5,ОСОБА_7,ОСОБА_8 видно, що вони не узгоджуються як між собою так із іншими доказами, які є взаємоузгодженими між собою і підстави їм не довіряти відсутні.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладені вище докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, доводи ОСОБА_5А про невинуватість, є необґрунтованими.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_5 накладено відповідно до загальних правил, визначених ст. 33 КУпАП, а тому обґрунтовано визначив вид та розмір стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 17 лютого 2017 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1