АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2955/18Суддя 1 інстанції Гринь Н. Г.
Номер провадження 33/774/214/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

21 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, викладених в постанові, 04.05.2018 року о 20 год. 30 хв., у м. Кривому Розі по вул. Волгоградській, буд.10, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, незв'язна вимова, тремтіння пальців рук), від проходження огляду у медичному закладі з метою встановлення алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності 2-х свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, захисник посилається на те, що цей строк ним пропущений з поважної причини, оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2, копія постанови йому не вручалася і не надсилалася поштою, тому апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку лише 01 серпня 2018 року.

В обґрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що постанова підлягає скасуванню, через невідповідність висновків суду обставинам справи, істотним порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, на те, що судом допущено порушення права ОСОБА_2 на захист через не повідомлення належним чином про розгляд справи та здійснення цього розгляду за його відсутності.

Також акцентує увагу на тому, що працівниками поліції порушено вимоги ст.266 КУпАП, які безпідставно не надали ОСОБА_2 направлення на проходження відповідного обстеження у медичному закладі, що підтверджуються відеозаписом з боді-камери поліцейських. Окрім того, зазначає, що письмові пояснення свідків викладені за допомогою комп'ютерної техніки, що викликає сумнів у їх присутності на місці зупинки транспортного засобу, а в судовому засіданні ці свідки не допитувалися. Захисник вважає, що наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги й наполягав на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2, оскаржувана постанова винесена 20 липня 2018 року, а апеляційна скарга і клопотання про поновлення пропущеного строку на її оскарження захисником ОСОБА_3 подані 01 серпня 2018 року (а.с.19-21).

Разом з цим, копія постанови судом, у відповідності з вимогами ст.285 КУпАП, ОСОБА_2 не вручалася і не надсилалася поштою.

Отже, доводи клопотання захисника про не вручення ОСОБА_2 копії судового рішення підтверджується матеріалами справи, тому суд апеляційної інстанції, з огляду на вимоги ст.285 КУпАП, дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження судового рішення пропущений з поважних причин, та з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, суд вважає необхідним задовольнити клопотання й поновити захиснику ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови, та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначено у п.6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 075131 від 04.05.2018 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП, та згідно якого водій ОСОБА_2 04 травня 2018 року керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, незв'язна вимова, тремтіння пальців рук), від проходження огляду у медичному закладі з метою встановлення алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності 2-х свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

З рапорту поліцейського роти №2 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі ДПП Гусакової І.О. видно, що автобортом №251, 04 травня 2018 року о 20.30 год. по вул.Волгоградській у м. Кривому Розі був помічений автомобіль НОМЕР_1, який проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого автомобіль було зупинено і при спілкуванні з водієм виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, однак він відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків у зв'язку з чим на водія складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).

З відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського подій від 04 травня 2018 року за участю водія ОСОБА_2, слідує, що інспектор поліції запропонувала йому пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров'я на встановлення стану алкогольного сп'яніння, на що останній у присутності двох свідків відмовився пройти огляд на місці та прослідувати до медичного закладу (а.с.7).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які засвідчили відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с.2,3).

Що стосується доводів скарги захисника про те, що суд необґрунтовано взяв до уваги письмові поясненні свідків у справі, оскільки текст викладено за допомогою комп'ютерної техніки, та їх не допитано в судовому засіданні, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки підстав ставити під сумнів пояснення цих свідків не має, їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення ПДР України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Що стосується доводів сторони захисту про порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП, через безпідставне ненадання ОСОБА_2 направлення на проходження відповідного обстеження у медичному закладі, то вони є надуманими виходячи з такого.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУПАП огляд у закладі охорони здоров'я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Окрім того, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, виходячи з вимог закону, направлення водія на огляд на стан сп'яніння до медичного закладу здійснюється поліцейським тільки у разі його незгоди на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, та в обов'язковому порядку - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції.

З матеріалів справи видно, що інспектором роти №2 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі ДПП Гусаковою І.О. пропонувалося водію ОСОБА_2 пройти огляд, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, однак останній не виявив бажання проходити огляд, ні на місці, ні у закладі охорони здоров'я .

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_2, чим порушив право на захист, то вони не можуть бути прийняті до уваги.

Суд першої інстанції чотири рази викликав ОСОБА_2 в судове засідання шляхом вручення повістки у суді та направлення судової повістки за вказаною у протоколі адресою проживання, однак судові повістки повернулися на адресу суду з поштовою відміткою «За закінченням строку зберігання» (а.с.12, 18). Окрім того, суд врахував, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 під підпис був повідомлений про розгляд справи 16 травня 2018 о 10.00 годин в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу, однак в судове засідання на призначену дату і час він, також, не з'явився, що вказує на його небажання брати участь у розгляді справи.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП не передбачена обов'язкова присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд обґрунтовано здійснив розгляд справи за відсутності ОСОБА_2, за участю його захисника - адвоката ОСОБА_3

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від від 20 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко