ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області 29.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №154558 від 17.10.2018 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України. З зазначеного протоколу вбачається, що 16.10.2018 року о 23 годині 55 хвилин в м. Одесі по вул. Канатній 89, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz E240, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився на приладі Drager Alcotest 6810 та в закладі охорони здоровя в присутності двох свідків.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КпАП України.

До суду надійшли пояснення особи, що притягаються до адміністративно відповідальності, відповідно яких зазначено, що дані вказані в протоколі спростовуються тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, він знаходився на пасажирському місці та повідомив працівників поліції відомості про особу, яка керувала транспортним засобом, а саме ОСОБА_2, якому належить транспортний засіб.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину не визнав, підтримав надані письмові пояснення, пояснив, що особистого транспортного засобу він не має, водійське посвідчення він отримав лише тиждень потому та за рулем автомобілю не перебував, підтвердив що в той день випив пляшку пива, просив допитати у якості свідка ОСОБА_2, який може повідомити обставини з приводу складання протоколу.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2, який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснив, що транспортний засіб Mercedes-Benz E240, номерний знак НОМЕР_1 належить йому та керуючи автомобілем був зупинений працівниками поліції, однак посвідчення водія при собі не мав, розгубившись в ситуації він пересів на заднє пасажирське місце, працівники поліції встановивши особу його товариша, почали складати адміністративні матеріали за ст. 130 КпАП України, оскільки від ОСОБА_1 був запах алкоголю. Інспекторам поліції неодноразово було повідомлено, що транспортним ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, однак дані пояснення не приймались до уваги та було складено адміністративні матеріали на ОСОБА_1, який в свою чергу не керував транспортним засобом.

Дослідженні відеоматеріали надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення не підтверджують обставини, щодо керуванням транспортним засобом саме ОСОБА_1, в свою чергу з відео вбачається, неодноразове повідомлення інспекторів поліції про керуванням транспортним засобом ОСОБА_2, отже пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та допитаного свідка підтверджуються відеоматеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення, особи, що притягається до адміністративної відповідальності, показання свідка ОСОБА_2, вбачає відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Інспекторам поліції було надано відомості про особу, яка керувала транспортним засобом, однак серед пасажирів на власний розсуд ними було встановлено керуванням автомобілем саме ОСОБА_1 Належних доказів, відеоматеріалів або пояснень свідків суду не надано. Свідки зазначені в протоколі та письмові пояснення яких наявні в матеріалах справи засвідчили лише відмову у проходженні огляду на стан алкогольного спяніння. В свою чергу свідок ОСОБА_2 надав показання, відповідно до яких ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, отже не був водієм, що виключає порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 280, 283 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Л.М. Чернявська

16.11.2018