КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/1210/2018 Постанова винесена суддею Вознюк С.М.
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Дяченко С. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, працюючи на посаді змінного начальника ДП МА «Бориспіль», у відповідності до своїх посадових обов'язків, які викладені в посадовій інструкції змінного начальника ДП МА «Бориспіль» від 02.08.2017 року №29-05/2-158, є посадовою особою ДП МА «Бориспіль», відноситься до категорії «керівник», наділений та виконує в межах своєї компетенції організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в тому числі щодо здійснення керівництва підприємства в цілому протягом робочої зміни, у зв'язку з чим являється посадовою особою юридичної особи публічного права, а тому є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та п. 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 року, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у зв'язку з придбанням ним та набуттям у власність 06.02.2017 року квартири, загальною вартістю 604 800 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури Дяченко С. подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог КУпАП, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 гривень.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією і підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 статті 250 КУпАП передбачено, що прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії. При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому, відповідно до положень ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів виключно при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Оскільки правом на оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, прокурор не наділений, і дана справа ніяким чином не пов'язана із застосуванням заходів примусового характеру, що пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян, вважаю, що апеляційна скарга подана особою, яка не має на це права, що є підставою для її повернення.

Що стосується посилань прокурора на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-749/0/4-15 від 30.04.2015 року, то такий лист не є джерелом права, а законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України, як це передбачено ч. 1 ст. 2 КУпАП, а також Конституції України, яка має найвищу юридичну силу.

До того ж, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-1301/0/4-16 від 12.05.2016 року, інформаційний лист ВССУ від 30 квітня 2015 року №9-749/0/4-15 щодо застосування норм КУпАП, які регулюють право прокурора на оскарження постанов, прийнятих у справах про адміністративні правопорушення, визнаний таким, що не може бути використаний правозастосувачем як чинна позиція судової палати у кримінальних справах ВССУ, з огляду на те, що він не враховує (виданий до) останніх законодавчих змін від 16 березня 2017 року.

Водночас, за змістом вказаного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-1301/0/4-16 від 12.05.2016 року, якраз навпаки, на противагу тверджень прокурора, підтверджено вищевикладену позицію суду щодо відсутності у прокурора права на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Дяченко С. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_3 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.