Номер провадження: 33/785/1855/18
Номер справи місцевого суду: 504/3024/18
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області Комлева О.С., за участю секретаря Бєляєвої А.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Коренко Тетятни Володимирівни на постанову Комінтерновського районного суду Одеської області від 28 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН-НОМЕР_1, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4

Адвоката Коренко Тетятни Володимирівни

Потерпілого - ОСОБА_5

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Комінтерновського районного суду Одеської області від 28 вересня 2018 року ОСОБА_4, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови, 29.07.2018 року о 17 год. 40 хв., ОСОБА_4, керуючи автомобілем ЗАЗ 1140 д/з НОМЕР_2 по автодорозі Одеса-Вознесенськ 39 км в с. Першотравневе, не врахував дорожню обстановку, не вибравши безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, допустив виїзд на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2109 д/з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії отримали легкі тілесні ушкодження, від проходження СМЕ відмовились.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пункту 12.1, 8.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 038632 від 27 серпня 2018 року за ст. 124 КУпАП України.

Крім того, в ході проведення перевірки, було встановлено, що 29.07.2018 року о 17 год. 40 хв., ОСОБА_4 керував автомобілем ЗАЗ 1140 д/з НОМЕР_2 по автодорозі Одеса-Вознесенськ 39 км в с. Першотравневе в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в Лиманській ЦРЛ.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху,затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 367121 від 27 серпня 2018 року за ст. 130 ч. 1 КУпАП України.

В апеляційній Коренко Т. В., яка представляє інтереси ОСОБА_4, з постановою суду не погоджується, вважає її необґрунтованою і незаконною, та зазначає, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які з'явилися у судове засідання, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Зі змісту постанови судді суду першої інстанції та матеріалів справи вбачається, що суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався приписів зазначених норм закону, перевірив наявні у справі докази на предмет їх допустимості та достовірності, внаслідок чого прийняв рішення, яким притягнув ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Так, наявні в матеріалах справи докази свідчать про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме Доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, 124 КУ пАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.08.2018 року серії БР № 038632, з якого вбачається, що ОСОБА_4 порушив під час керування автомобілем вимоги п. 12.1, 8.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, що призвело до настання дорожньо-транспортних пригоди 29.07.2018 року;

- схемою місця ДТП, наданого до протоколу, в яких вказані місце розташування транспортних засобів на дорозі після їх зіткнення. Вказана схема складена в присутності учасників пригоди;

- письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5

Більш того в судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_4, пояснив, що дійсно з його вини сталося дорожньо-транспортна пригода, та він не заперечує проти цього.

Доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.08.2018 року серії БД № 367121, з якого вбачається, що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена за ст. 130 КУпАП;

- схемою місця ДТП, наданого до протоколу, в яких вказані місце розташування транспортних засобів на дорозі після їх зіткнення. Вказана схема складена в присутності учасників пригоди;

- письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння від 29.07.2018 року.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 також пояснив, що дійсно відмовився від проходження медичного огляду в Лиманській ЦРЛ.

З пояснень ОСОБА_5, також вбачається, що зі слів лікарів та робітників поліції йому відомо, що ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130, ст.. 124 КУпАП.

За таких обставин, суддя апеляційного суду приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена вина ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого . 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Доводи апеляційної скарги, про порушення складання протоколів з пропуском строку, суд вважає безпідставними, в зв'язку з тим, що протоколи про порушення правил дорожнього руху були складені після проведення перевірки, про відсутність ознак кримінального порушення (а.с. 39-40).

Позиція представника апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Також судом апеляційної інстанції приймаються до уваги пояснення ОСОБА_4, в яких він у суді апеляційної інстанції визнав факт скоєння дорожно-транспортної пригоди зі своєї вини, а також, що він відмовився від проходження медичного огляду у лікарні, що підтверджується журналом судового засідання.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Коренко Тетятни Володимирівни, подану в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Комінтерновського районного суду Одеської області від 28 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН-НОМЕР_1, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.С. Комлева