Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

6 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю прокурора Панафеди Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, працюючого директором департаменту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2018 року на Бондаря М.О. накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1726 КУпАП.

Як встановив суд, ОСОБА_2, обіймаючи посаду директора департаменту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, будучи державним службовцем і відповідно до п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам ч.2 ст.52 цього Закону, 16 жовтня 2017 року, тобто несвоєчасно без поважних причин повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у нього у зв'язку з придбанням 28 лютого 2017 року рухомого майна - автомобіля "Ford Kuga", 2016 року випуску, вартістю 850 000 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді місцевого суду скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що оскільки диспозицією ч.2 ст.1726 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, вчинення правопорушення через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Між тим, визнавши доведеною його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя у постанові не зазначив, яку оцінку наявним у справі доказам було надано, і не взяв до уваги його пояснення про те, що несвоєчасне ____________________________________________________________________________

Справа № 33/824/110/2018 Постанова винесена суддею: Смик С.І.

Категорія: ч.2 ст.1726 КУпАП

повідомлення про суттєві зміни у майновому стані сталося тому, що він вважав таку інформацію поданою до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), у березні 2017 року, але, як виявилося згодом, у функціонуванні Реєстру були систематичні збої. Факт неналежної роботи Реєстру 02.03.2017 року в період з 09:00 до 12:00 визнано Національним агентством з питань запобігання корупції та Апеляційним судом міста Києва під час розгляду справи № 757/29649/17-п.

Крім того, під час розгляду справи він наголошував на тому, що закінчилися строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, оскільки правопорушення, суть якого зазначена у протоколі, припинилося 16.10.2017 року, не було триваючим, а тому строк накладення адміністративного стягнення належало обчислювати саме від цієї дати. Що стосується відомостей у протоколі, що адміністративне правопорушення було виявлено 19.02.2018 року, коли керівництво Департаменту захисту економіки Національної поліції України надало дозвіл на складання протоколу, то вказана дата не є часом, коли уповноважена особа встановила наявність ознак складу правопорушення, пов'язаного з корупцією, з огляду на те, що повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є загальнодоступним. В постанові вказане питання не знайшло свого відображення, і суддею не встановлювалися обставини, які перешкодили уповноваженій особі своєчасно виявити обставини, про які зазначено у протоколі.

До апеляційного суду ОСОБА_2, який неодноразово повідомлявся за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення та апеляційній скарзі адресою, а так само шляхом розміщення оголошення на сайті Київського апеляційного суду, не з'явився.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. І вказане право кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 року).

У рішенні від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини також зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи те, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов'язана слідкувати за перебігом розгляду своєї справи, і апеляційний розгляд у вказаній справі було ініційовано саме ОСОБА_2, який подав апеляційну скаргу ще 06.04.2018 року, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення прокурора Панафеди Н.М., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, стверджуючи про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, стягнення за вчинення якого накладено в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП, оскільки всі необхідні документи були в розпорядженні Департаменту захисту економіки Національної поліції України станом на дату складання протоколу; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованими і підтверджуються наявними в справі доказами.

Висновки суду про те, що ОСОБА_2., який обіймав посаду директора департаменту розвитку експорту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, був державним службовцем, тобто суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", 16 жовтня 2017 року повідомив про суттєві зміни у майновому стані, що були пов'язані з набуттям у власність 28 лютого 2017 року автомобіля "Ford Kuga" вартістю 850 000 гривень, про які відповідно до вимог ч.2 ст.52 Закону України "Про запобігання корупції" він був зобов'язаний повідомити до 10 березня 2017 року включно шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, є вірними, і не оспорюються в апеляційній скарзі.

Вказані обставини підтверджуються даними у протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, копіях договору купівлі-продажу № КМдА-0003/056 від 25.02.2017 року, додаткової угоди від 28.02.2017 року, укладених між ТОВ "ВіДі-Край Моторз" та ОСОБА_2, акту приймання-передачі від 28.02.2017 року, копіях документів з особової справи ОСОБА_2, в тому числі наказах № 124-к від 20.02.2017 року, № 188-к від 22.03.2017 року, про призначення на відповідну посаду та переведення присяги державного службовця (а.с.1-12, 17-19, 29, 30-33, 34, 50-59).

Згідно з п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Згідно з ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.1726 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2, які містяться в справі, він був обізнаний з вимогами вказаного Закону, тому після придбання транспортного засобу вчинив дії з подання повідомлення і, як йому здається, подав його. Але в жовтні 2017 року, перевіривши цю інформацію, виявив відсутність повідомлення, і того ж дня, тобто 16.10.2017 року подав його (а.с.15-16).

Між тим, пояснення ОСОБА_2 про несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у зв'язку з тим, що він вважав цю інформацію поданою у березні 2017 року, та аналогічні доводи в апеляційній скарзі з посиланням на неналежну роботу Реєстру, суперечать даним про послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у відповідності з якими після подання 21.02.2017 року декларації наступні дії в особистому кабінеті він здійснив лише 16.10.2017 року, подавши повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (а.с.23-25).

А тому, враховуючи обізнаність ОСОБА_2 про обов'язок повідомляти про суттєві зміни у майновому стані, його дії в особистому кабінеті в Реєстрі більше ніж через 6 місяців після сплину граничного терміну виконання відповідного обов'язку і за відсутності перешкод для його виконання переконливо свідчать про наявність умислу на вчинення адміністративного правопорушення.

Що стосується постанови судді, то, дійсно, в ній не наведено детальний перелік наявних у справі документів, однак цілком зрозумілим є те, яка оцінка їм надана. Враховуючи те, що суд поклав дані у цих документах в основу прийнятого рішення, то він взяв їх до уваги як належні, допустимі та достовірні докази.

Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1726 КУпАП, доведена повністю.

Згідно з ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Слід погодитися з доводами в апеляційній скарзі, що дата надання керівництвом Департаменту економіки Національної поліції України дозволу на складання протоколу про адміністративне правопорушення - 19.02.2018 року не є датою його виявлення.

Водночас, безпідставною є і позиція ОСОБА_2, що суд мав обчислювати початок перебігу строку накладення стягнення з 16.10.2017 року, тобто з дня повідомлення ним про суттєві зміни у майновому стані. Достатні дані, які свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, в тому числі інформація на запити з Національного агентства з питань запобігання корупції і ТОВ "ВіДі-Край Моторз" надійшли до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, посадові особи якого уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, станом на кінець січня 2018 року.

А тому стягнення на ОСОБА_2 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 /ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 /одну тисячу сімсот/ гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1726 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М.Тютюн