13.11.2018 Справа № 337/4244/18
Провадження № 3/337/962/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжі адміністративний матеріал по протоколам БД № 301062, БД № 301063, що надійшов з УПП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 бригади, 28, кв. 44 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

На розгляд до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшли адміністративні матеріали з протоколами: БД № 301062, БД № 301063 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП.

Оскільки, вказані адміністративні матеріали складені відносно однієї і тієї ж особи, станом на 13.11.2018 року судом не розглянуті, суд вважає, що матеріали підлягають обєднанню в одне провадження.

З протоколу БД № 301063, вбачається, що ОСОБА_1, 16.09.2018 року, о 04 годині 45 хвилини, рухаючись по вул.Героїв 93 бригади, вул. Задніпровська у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «DAEWOO Prince» державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці ока, яки не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності лікаря ОСОБА_2, що підтверджується висновком, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу БД № 301062, вбачається, що ОСОБА_1, 16.09.2018 року, о 04 годині 45 хвилини, рухаючись по вул.Героїв 93 бригади, вул. Задніпровська у м.Запоріжжі, керуючи транспортним засобом «DAEWOO Prince», державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння, не переконався у безпеці руху, не вибрав безпечну швидкість руху, в наслідок чого скоїв наїзд на перепону, а саме бордюр. В наслідок ДТП автомобіль отримав пошкодження, травмованих не має, чим порушив п. 12.1, 10.1 ПДР, вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Про розгляд справи у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя 01.10.2018 року, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, про що зазначено у протоколах серії БД № 301062, БД № 301063, та підтверджується особистим підписом ОСОБА_1

У судове засідання 01.10.2018 року ОСОБА_1 не зявився, поважну причину неявки суду не повідомив.

У наступні судові засідання 17.10.2018 року, 13.11.2018 року ОСОБА_1 не зявився, причину неявки суду не повідомляв, рекомендовані листи з викликами до суду ОСОБА_1 не отримані та вони повернуті суду з відміткою поштового відділення звязку «За закінченням терміну зберігання», але саме цю адресу вказав ОСОБА_1 при складанні відносно нього протоколів.

На підставі ст.. 168 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст.. 268 КУпАП, присутність особи, щодо якої складено протокол за ст.124, 130 КУпАП, не є обовязковою.

Неодноразову неявку до суду, суд вважає способом захисту ОСОБА_1 з метоюухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1

ЄСПЛ у рішенні у справі «ОСОБА_3 проти Росії» ( № 12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 16.09.2018 року складні протоколи БД № 301062, БД № 301063, згідно яких, він 16.09.2018 року, о 04 годині 45 хвилини, рухаючись по вул.Героїв 93 бригади, вул. Задніпровська у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «DAEWOO Prince», державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці ока, яки не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів) та скоїв ДТП.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушенні підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколами БД № 301062, БД № 301063, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі АР № 373880, довідкою від 17.09.2018 року згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, направлення на огляд водія ТЗ з метою встановлення стану спяніння від 16.09.2018 року, висновком № 4209 від 16.09.2018 року наданому КУ «ОКНД» щодо результатів медичного огляду на виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 16.09.2018 року, о 06 годині 15 хвилин відмовився від проведення експертизи в повному обсязі, поясненнями свідка, рапортом, розпискою ОСОБА_4, який прийняв керування ТЗ, диск з відео записом подій 16.09.2018 року, схемою ДТП та іншими доказами наявними у справі матеріалами.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; за ст. 130 ч.1 КпАП України, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

27 липня 2016 року набав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість», згідно якого до абзацу другого частини першої ст. 130 КУпАП внесено зміни, а саме дії передбачені частиною першої ст. 130 КУпАП тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Порушення вимог ст. 124 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Враховуючи характер вчиненого та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що в даному випадку на підставі частини 2 статті 36 КУпАП слід застосувати стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - за статтею 130 ч.1 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки як вбачається з довідки «Адмінпрактики» НАІС ДДАІ МВС від 17.09.2018 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, з ОСОБА_1. підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 36, 124, 130 ч. 1, 283, 284, 285 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Обєднати в одне провадження адміністративні справи відносно ОСОБА_1 по складеним відносно нього протоколам: БД № 301062, БД № 301063.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_2) винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1, 124 КпАП України та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код ЕДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: 8001.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 352 грн. 40 коп. (стягувач Державна судова адміністрація України, 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.