Справа № 303/7045/18
3/303/2588/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гейруш В.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого,

за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено адміпротокол про те, що останній 17 жовтня 2018 року о 07 год. 35 хв. в м. Мукачево на транспортному засобі марки "ВАЗ" д.н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів без одержання ліцензії, яка передбачена п.24 ст. 7 ЗУ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, пояснив, що 17 жовтня 2018 року не перевозив пасажирів, автомобіль НОМЕР_2 взяв у свого брата ОСОБА_2 та разом зі своїм кумом поїхав по гриби. Зазначені у протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 йому не відомі і не були присутні під час складання відносно нього адмінпротоколу.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція частини першої статті 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Згідно з ч. 1 ст. З Господарського кодекс України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частина 2 статті З ГК України передбачає, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність суб'єкта підприємницькою.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають

відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Субєктом відповідальності у даному випадку є суб'єкт господарювання. Обєктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, яка спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», де Верховний Суд України роз'яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, обовязковою ознакою господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є не тільки факт надання послуг, а й системний характер таких дій, їх самостійний і ініціативний характер з метою одержання прибутку, що і становить суть господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення II №0005456 від 17.10.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів. Однак, у протоколі не зазначено кількість пасажирів, яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення, яким саме чином здійснювалася господарська діяльність по перевезенню пасажирів, якою була вартість послуг з перевезення та не встановлено факту здійснення оплати ОСОБА_1 як водію за послуги перевезення, не встановлено систематичності та регулярності надання таких послуг; при складанні протоколу не відібрано пояснень у пасажирів яких начебто перевозив ОСОБА_1

Наявні в матеріалах справи фотознімки із зображенням автомобіля не доводять факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності. Будь-яких доказів того, що ним надавалися платні послуги з перевезення пасажирів без одержання ліцензії в матеріалах справи не міститься.

Діюче законодавство не обмежує власника у використанні транспортного засобу за цільовим призначенням для перевезення своїх друзів та близьких безоплатно, або часткової участі у витратах на придбання палива для проїзду до відпочинку.

Таким чином, зі змісту адміністративних матеріалів не вбачається вчинення ОСОБА_1 дій які б містили склад правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.

За таких обставин провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 164, 247 п.1 ч.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_5