ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює провідним консультантом-адміністратором МВС РСУ в Донецькій області, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив :

До суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого він 20.04.2018 року о 02.38 годині на а/ш Н-20 в районі с. Дмитрівка Волноваського району, керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом Volvo V50, номерний знак НОМЕР_1, з наявними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, мови), від проходження медичного огляду та продуття алкотеста «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, та пояснив, що спиртні напої не вживав, ознак спяніння, зокрема характерного запаху з порожнини рота не мав, його було зупинено через порушення Правил дорожнього руху в частині розмітки. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, його не було відсторонено від керування автомобілем, відеофіксація його пояснень здійснювалась на особистий телефон інспектора, запрошені свідки не підтвердили наявність ознак спяніння чи факт керування транспортним засобом, що все разом свідчить про грубе порушення процедури оформлення притягнення особи до відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, … а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.2.5 ПДР України (в редакції постанови КМУ № 161 від 22.03.2017), згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 ПДР, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п.3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури, огляд водія на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу. Результати огляду зазначаються у відповідному акті. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд осіб на стан сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і проводиться в присутності поліцейського.

При цьому, слід зазначити, що огляд водія на стан спяніння проводиться виключно у разі, якщо у поліцейського є обєктивні та обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, а сама вимога поліцейських у будь-якому разі має бути законною і вмотивованою, тобто мати певні підстави неспростовного характеру, які б вказували на перебування особи в певному стані спяніння поза розумним сумнівом, а не бути надуманою, вигаданою чи перебільшеною.

З огляду на викладене, процедурі огляду на стан спяніння має передувати конкретна підстава, що дає право поліцейському як представнику органу державної влади вимагати від водія вчинення певних дій, передбачених законодавством України про адміністративні правопорушення, в даному випадку п.2.5 ПДР.

Відповідно до вимог п. 8 зазначеної інструкції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Направлення на проходження медичного огляду в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №086675 від 20.04.2018р. ОСОБА_1 маючи такі ознаки спяніння як «запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, мови» відмовився продути алкотест «Драгер», який згідно п. 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557 не входить до переліку сертифікованих технічних засобів, та пройти огляд в медичному закладі. Однак до матеріалів справи не додано сертифікат алкотеста.

Матеріали справи містять диск з кількома окремими файлами, оглянутими в судовому засіданні, зокрема запис руху поліцейського транспортного засобу, запис складання протоколу стосовно ОСОБА_1 за порушення правил розмітки, пояснень ОСОБА_1 з приводу порушення ним розмітки, на одному з файлів видно ОСОБА_1, який на пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці розяснює, що не вбачає в цьому потреби. Таким чином доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП зазначений диск не містить, так само як не містить ні дати, ні часу запису, відеозапис складений з шістьох частин, що вже є порушенням порядку здійснення фіксації.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердили пояснення ОСОБА_1 та зазначили, що останній жодних ознак спяніння не мав, алкогольні напої не вживав, його було зупинено лише за порушення правил розмітки.

Таким чином, до протоколу про адміністративне правопорушення жодних належних та допустимих доказів, на яких ґрунтується висновок про наявність ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1, які є підставою для пропонування пройти медичний огляд суду не надано, належно та допустимого доказу відмови від проходження огляду в медичному закладі також не надано.

Неявка в судове засідання понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які викликалися судом у встановленому порядку, позбавляє суд можливості спростувати доводи ОСОБА_1 та показання свідків, а до письмових пояснень, доданих до протоколу суд ставиться критично, так як вони є дослівним відтворенням один одного. Така міра узгодженості між свідченнями свідків у справі дає підстави вважати, що їх пояснення були ретельно скоординовані. Про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань не попереджались, крім того, як свідчить зміст вказаних письмових пояснень, поліцейський встановлював особу свідка зі слів, без надання ними документів, що підтверджують особу. Зазначені пояснення свідків не містять відомостей про наявність у ОСОБА_1 ознак спяніння чи пропонування пройти встановлений медичний огляд.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення необхідно вважати недостатнім для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення щодо накладення на останнього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП через відсутність обєктивного взаємозвязку цього доказу як з безпосередніми показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і з іншими дослідженими в суді доказами, у їх сукупності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, статтями 130, 221, 247, 280, 284, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук