Справа № 734/1792/18 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С.М.
Провадження № 33/4823/11/18
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 01 червня 2018 року о 00 год. 30 хв. на а/д Вишгород-Десна-Чернігів, 85 км. керував автомобілем НОМЕР_1 та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. А саме вказує на наступні порушення:

- пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є суперечливими і не узгоджуються з протоколом, а їх пояснення заповнені одним почерком на бланках, крім того в цих бланках відсутні дані про різкий запах алкоголю з ротової порожнини. За таких обставин, вважає, що лише шляхом допиту свідків під присягою можливо з'ясувати вказані обставини. Проте місцевий суд цього не зробив, чим істотно порушив права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності;

- не відповідність місцю складання протоколу. Зазначає, що спочатку протоколу вказано 76 км., а вже місце зупинки вказане як 85 км. При цьому поза увагою суду залишився факт наявності чи відсутності маршрутного листа дорожнього поліцейського патруля щодо несення служби на вказаній ділянці дороги;

- в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури та спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я;

- водія не відсторонили від керування транспортним засобом, що вказує на невідповідність дій поліцейського щодо процедури оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП;

- порушення поліцейським порядку огляду на стан сп'яніння, а саме не зазначено в протоколі, який порядок проходження було запропоновано особі;

- вказує про відсутність в матеріалах справи даних щодо сертифікації спеціальної вимірювальної техніки;

- посилання в протоколі на порушення водієм п.2.5 ПДР не ґрунтуються на законі, оскільки саме формулювання суті правопорушення є незрозумілим та нечітким;

- відсутність в матеріалах справи доказів вини особи, залякування особи з використанням табельної зброї та примушування до підпису протоколу та внесення в незаповнений бланк пояснень щодо згоди з протоколом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, між іншим, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції послався на наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків як на докази, які підтверджують вину ОСОБА_1

Однак, ретельно вивчивши ці пояснення, апеляційний суд вбачає в них протиріччя.

Так, вищезазначені пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 викладені на заздалегідь виготовлених бланках ( а.с. 3,4).

Хоча в поясненнях і вказано, що пояснення відібрав працівник поліції, візуально вбачається що вони заповнені однаковим почерком та містять вже наперед підготовлену інформацію. Суд першої інстанції не звернув на цей факт уваги.

Також, в цих поясненнях свідки зазначають, що ОСОБА_1 в їх присутності від проходження медичного огляду на стан та від продуття приладу «Драгер» відмовився.

Проте, стаття 266 КУпАП регламентує порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог цієї статті огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

В поясненнях (а.с.3,4) свідками не вказано від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 і який же був цей порядок.

Таким чином, пояснення свідків містять протиріччя, які апеляційний суд вважає істотними для визначення винності чи не винності ОСОБА_1 Більше того, ці пояснення заповнені працівником поліції на заздалегідь виготовленому бланку.

Крім того, в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а на запит апеляційного суду була надана письмова відповідь (а.с. без номера), що під час складання матеріалів щодо ОСОБА_1 відеозапис на нагрудну камеру та відео реєстратор не проводився.

Поліцейський Мулач Я.М., який складав протокол щодо ОСОБА_1, на розгляд справи в апеляційному суді не з'явився.

Допитаний в засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки той був в несправному стані та усунути поломку транспортного засобу на місці не мали можливості, а тому дійсний водій автомобіля пішов за допомогою, пасажири, що залишились в авто, забезпечували схоронність транспортного засобу та по можливості намагалися його штовхати в бік населеного пункту. Працівники поліції під'їхали не очікувано та без пізнавальних знаків, одразу застосувавши зброю, з погрозами витягли ОСОБА_1 з машини та склали протокол. Жодних пояснень слухати не захотіли та під примусом змусили написати ті пояснення, які самі патрульні вказали.

Як убачається з матеріалів справи, складаючи протокол за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та за відмову від проходження медичного огляду, транспортний засіб та документи на право керування транспортним засобом у ОСОБА_1 не вилучалися та він не був відсторонений від керування автомобілем, що є порушенням ст.ст.265 -1 та 266 КУпАП, відповідно до яких за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння, працівник уповноваженого підрозділу повинен тимчасово затримати транспортний засіб, тимчасово вилучити у водія посвідчення водія та відсторонити від керування транспортним засобом.

Не зважаючи на наявність сумнівів стосовно встановлених фактів, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, не забезпечив всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин даної справи, в зв'язку з чим постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справ закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Суд першої інстанції, при наявності вказаних протиріч належним чином не проаналізував матеріали справи, а тому судовий розгляд не можна вважати повним.

Отже, проаналізувавши матеріали справи апеляційний суд встановив наявність недоліків, які судом першої інстанції залишені поза увагою.

При цьому апеляційний суд враховує, що як слідує з постанови суду, при розгляді справи судом було встановлено лише керування транспортним засобом та відмова від проходження медичного огляду, але передумовою проведення такого огляду є наявність ознак алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п.4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735, 09.11.2015, ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.12 цієї ж Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1103, 17.12.2008, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, приймаючи рішення суд не встановив наявність чи відсутність ознак сп'яніння у водія, як підставу для проведення огляду, чим допустив неповноту судового розгляду, а тому та з незрозумілих причин безпідставно притягнув особу до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що апеляційним судом після ретельного дослідження всіх матеріалів справи, а також вжитих заходів щодо виклику свідків та витребування відеозапису при складанні протоколу, не встановлені докази керування ОСОБА_1 автомобілем, відмова від проведення медичного огляду на стан сп'яніння не може розцінюватись як порушення вимог п.2.5 ПДР України, оскільки поза розумним сумнівом не доведений факт керування транспортним засобом саме особою, яка притягнута судом першої інстанції до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко