Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. ОхтиркаСумської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 27 червня 2018 року о 23 годині 35 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_2 на вул. Деревлянській, 19 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_3, захисник зазначає про недотримання поліцейськими вимог ст.266 КУпАП при проведенні огляду на стан сп'яніння і, як наслідок, недійсність огляду, оскільки після того, як його підзахисний відмовився від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів, йому не запропонували пройти огляд у закладі охорони здоров'я. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що транспортним засобом не керував, а тому відмовився проходити огляд за допомогою приладу "Drager". Поліцейські підійшли до автомобіля, що знаходився на тротуарі, і з долученого до справи запису нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського вбачається, що автомобіль припаркований на тротуарі. Враховуючи вимоги Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції НПУ, ________________________________________________________________________

Справа № 33/824/942/2018 Постанова винесена суддею Кондратенко О.О.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

затвердженої наказом МВС України № 100 від 03.02.2016 року, у відповідності з якими нагрудна камера повинна активовуватись та знаходитись у режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами і після активації все спілкування повинно бути записане безперервно, висновки суду у постанові про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, не підтверджуються доказами. До того ж, поліцейські, вважаючи, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не застосували тимчасове затримання транспортного засобу, як це передбачено ст.2652 КУпАП.

Всупереч вимогам п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення було внесено додаткові записи після його підписання ОСОБА_3, а саме, адреси та номери телефонів свідків. Разом з тим, клопотання сторони захисту про направлення справи на додаткове оформлення до Управління патрульної поліції в м. Києві суддею задоволено не було і ніякої оцінки цьому факту, а також іншим порушенням вимог закону, про які зазначено раніше, не надано.

З наведених підстав захисник просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

До апеляційного суду ОСОБА_3, який був своєчасно сповіщений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився і про поважні причини неявки не повідомив.

За таких обставин, враховуючи думку захисника, який не заперечував проти апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_3, оскільки згідно з ч.6 ст.294 КУпАП його неявка цьому не перешкоджає.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, у присутності яких він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Згідно з ч.ч.2, 3, 6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Між тим, наявним у справі відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_3 взагалі відмовився проходити огляд на стан сп'яніння, мотивуючи тим, що транспортним засобом він не керував, а тому доводи в апеляційній скарзі, що він відмовився проходити огляд лише за допомогою приладу "Drager", не відповідають дійсності.

Безпідставними є і твердження захисника про порушення поліцейськими порядку проведення огляду та недійсність такого огляду, оскільки, як достовірно встановлено, огляд ОСОБА_3 проведено не було.

Оскільки нагрудна камера (відеореєстратор) була активована працівником патрульної поліції при безпосередньому контакті з ОСОБА_3, цим логічно і пояснюється відсутність відеозапису керування ним транспортним засобом.

Між тим, ці обставини підтверджуються даними у протоколі, який є одним з джерел доказів, який ставити під сумнів немає підстав.

Посилання в апеляційній скарзі на недотримання поліцейськими вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, є недоречними, оскільки ця Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Процедура оформлення протоколу про адміністративне правопорушення в даній справі регламентована Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Дійсно, у протокол про адміністративне правопорушення після його підписання та видачі копії ОСОБА_3 було внесено додаткові записи, а саме, місце проживання свідків та номери їхніх телефонів. Разом з тим, присутність свідків при відмові від огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 не оспорювалася, і в наявних у справі письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_5 міститься така ж інформація про їхнє місце проживання та засоби зв'язку.

Вказана обставина не є підставою для направлення справи про адміністративне правопорушення до Управління патрульної поліції у м. Києві на додаткове оформлення, клопотання про що заявлялося в суді першої інстанції. До того ж, незрозумілим є те, у який спосіб захисник пропонував усунути вказану розбіжність між примірниками протоколу.

Відсутність у матеріалах справи даних про тимчасове затримання транспортного засобу не спростовує висновки суду про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння. Що ж стосується дій поліцейських, які не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу шляхом блокування або доставляння на спеціальний майданчик чи стоянку, то передбачених для цього ч.1 ст.2652 КУпАП підстав не було, оскільки застосування цього заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн