РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/76/18
Провадження № 3/327/70/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2018 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Завіновська А.П. розглянувши матеріали, які надійшли з Розівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

23 лютого 2018 року о 23 годині 00 хвилин, по вул. Центральній в смт. Розівка Розівського району Запорізької області, ОСОБА_1, керував автомобілем «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В судове засідання, яке було призначено на 02.04.2018 року ОСОБА_1 з невідомих причин не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 12). В подальшому в судові засідання, призначені на 17.04.2018 року та 07.05.2018 року, ОСОБА_1 також не зявився, згідно до даних зазначених працівником пошти на конвертах, які повернулись до суду без вручення судової повістки адресату, останній відмовився від отримання судових повісток (а.с. 13-16).

За таких обставин, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи і не зявився в судове засідання без поважних причин, а тому вважає можливим розглядати справу у відсутність останнього.

Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним у ній, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена у повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 021599 від 23.02.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України через керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, в якому порушником було зазначено, що він 23.02.2018 року приблизно о 22 год. 00 хв. випив 100 грамів горілки, після чого керував автомобілем (а.с. 1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 86 від 23.02.2018 року, згідно якому у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного спяніння 2,0 проміле (а.с. 2), рапортом працівника поліції ОСОБА_2 (а.с. 6) та іншими доказами.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 при зазначених вище обставинах скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність чи відсутність помякшуючих та обтяжуючих обставин.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до порушника, суд виходить з такого.

Судом обставин, які б помякшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено, виходячи з даних про особу порушника, останній, згідно до матеріалів справи, раніше двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

З огляду на ці обставини, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, але без позбавлення права керування транспортними засобами, з наступних підстав.

Згідно до пункту 28 частини 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, суди не вправі призначати винній особі позбавлення права керування транспортними засобами, коли вона такого права була позбавлена або не мала взагалі.

З матеріалів справи, а саме з довідки начальника сектору Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку посвідчення водія не отримував, а за таких умов права керувати транспортним засобом не мав (а.с. 3).

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33, 34, 35, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Розяснити ОСОБА_1, що згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений вище строк, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження і повинна бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: А.П. Завіновська