Справа № 401/350/18
Провадження № 3/401/122/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., в залі суду, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Світловодськ, Кіровоградська область, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2018 року о 02 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Світловодськ по вул. Приморській керував автомобілем FORD, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння шляхом продуву приладу Алкотест 6810 та в лікувальному закладі відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України.

30 березня 2018 року ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, з яких вбачається, що своєї вини у скоєному він не визнає. Зазначає, що працівники поліції його не зупиняли, автомобіль стояв на узбіччі дороги і він не керував транспортним засобом. Він дійсно сидів за кермом автомобіля, проте навіть не мав при собі ключів запалювання. В автомобілі разом з ним знаходився ОСОБА_2, про допит якого в якості свідка ОСОБА_1 клопотав перед судом та зобовязувався самостійно забезпечити його явку до суду. Вважає, що при таких обставинах в його діях немає ніякого порушення. Крім того, клопотав перед судом про допит свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. (а.с. 19)

За клопотанням особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, розгляд справи відкладено з метою надання можливості забезпечення явки свідка ОСОБА_2 та виклику свідків, зазначених у протоколі, до 17 квітня 2018 року.

17 квітня 2018 року ОСОБА_1 до суду не зявився, просив відкласти розгляд справи у звязку з неможливістю зявитися до суду через отримання травми та перебування у лікаря травматолога. Явку свідка ОСОБА_2 ОСОБА_1 забезпечено не було. (а.с. 25)

За клопотанням ОСОБА_1 з метою повного та всебічного розгляду справи та надання можливості ОСОБА_1 взяти участь у розгляді справи та забезпечити явку та допит свідка ОСОБА_2, розгляд справи повторно відкладено до 27 квітня 2018 року. У вказаний час ОСОБА_1 до суду повторно не зявився, просив відкласти розгляд справи у звязку з неможливістю зявитися до суду через хворобу, про що подав до суду відповідну заяву. Явку свідка ОСОБА_2 до суду ОСОБА_1 забезпечено не було. (а.с. 30-31)

За клопотанням особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення судом повторно відкладено розгляд справи до 08 травня 2018 року.

У вказаний час ОСОБА_1 до суду не зявився, вкотре подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю зявитися до суду через відїзд до Обласної лікарні м. Кропивницького для проходження діагностики та лікування ускладнень, які виникли після отриманої травми ноги. Просив призначити розгляд справи після 20 травня 2018 року. До клопотання додано копію направлення до Кіровоградської обласної лікарні, з якого вбачається, що воно видане за наполяганням ОСОБА_1 Явку свідка ОСОБА_2 до суду ОСОБА_1 забезпечено не було. (а.с. 42-43)

Вирішуючи клопотання про відкладення розгляду справи слід виходити з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З заяви про відкладення розгляду справи вбачається, що вона подана до суду особисто заявником об 11 год. 16 хв. 08 травня 2018 року, з чого слід робити висновок, що у вказаний час ОСОБА_1 перебував в приміщенні суду, проте на судове засідання по вказаній справі о 13 год. 30 хв. того ж дня не зявився.

За таких обставин, суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, яке заявлено ОСОБА_1 вчетверте поспіль, та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних матеріалів. При цьому суд переконаний, що права ОСОБА_1 , визначені ст. 268 КУпАП, в такому випадку порушені не будуть, бо він висловив свою позицію по вказаній справі у своїх письмових поясненнях, не був обмежений у праві забезпечити участь уповноваженого представника в судовому засіданні, а також надати докази на обґрунтування своїх заперечень по справі, оскільки суд неодноразово відкладав розгляд справи за його клопотаннями. Зволікання з розглядом справи про адміністративне правопорушення може призвести до уникнення особи, відносно якої складено протокол , від відповідальності, яка має настати у разі, якщо буде встановлено у його діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши свідчення свідка, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 Постанови КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» із змінами і доповненнями, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп'яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій.

Згідно з вимогами п.п. 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 030113 слідує, що 17 лютого 2018 року о 02 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Світловодськ по вул. Приморській керував автомобілем FORD, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння шляхом продуву приладу Алкотест 6810 та в лікувальному закладі відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України. (а.с. 1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які ними були надані працівникам поліції вбачається, що 17 лютого 2018 року кожен з них був запрошений працівниками поліції бути свідком, як громадянин ОСОБА_1 відмовився від продування прибору «Алкотест 6810» та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння (а.с. 3, 4).

Свідком ОСОБА_4 було надано письмові пояснення під час розгляду справи в суді, при чому останній повідомив, що дійсно був запрошений разом зі ОСОБА_3 працівниками поліції бути свідком. В їх присутності водій автомобіля ОСОБА_1 відмовився від пропозиції пройти огляд на стан спяніння у визначеному законом порядку, вів себе неадекватно. ОСОБА_4 повністю підтвердив свої пояснення, надані ним на місці складання протоколу. (а.с. 44)

Свідок ОСОБА_3 на розгляд справи не зявився у звязку з тривалим перебуванням за межами м. Світловодська та просив під час розгляду справи врахувати пояснення, надані ним на місці складання протоколу, які він повністю підтримує. (а.с. 41)

Крім того, під час розгляду справи судом досліджено відеозапис, що міститься в матеріалах справи, який повністю спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а автомобіль стояв на узбіччі дороги. Так, з діалогу особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та працівників поліції можливо дійти однозначного висновку, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом та запитував у працівників поліції про причину зупинки його транспортного засобу, пояснював, що він ввімкнув поворот. Жодного посилання на те, що автомобіль не рухався ОСОБА_1 працівникам поліції не доводив. Вказаний відеозапис містить достовірне підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від пропозиції пройти огляд на стан спяніння у визначеному законом порядку. (а.с. 7)

Таким чином, з викладеного суд робить висновки, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази у своїй єдності та сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винуватий у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення не вбачається.

На підставі вищевикладеного суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 23, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф сплатити на розрахунковий рахунок 0001, одержувач коштів ГУК у Кіровогорадській області 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37918230, банк ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, призначення платежу: 21081300.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня отримання постанови. У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова буде направлена для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят два) грн. 40 коп.

Судовий збір сплатити на рахунок: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_5

08.05.2018