П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 06 грудня 2017 року в 08 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Атаман», номерний знак НОМЕР_1, рухався по проспекту Броварському в м. Києві та в порушення п.п. 2.3(б), 10.4, 10.6 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), при повороті праворуч не зайняв крайнє праве положення на проїжджій частині дороги та не надав переваги в русі автомобілю «Опель», номерний знак 110373, який рухався в попутному напрямку праворуч, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт вважає, що суд не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є послідовними, правдивими та повністю відповідають реальній ситуації, що склалася в день дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП), а також характер отриманих автомобілями пошкодженням, відображеним на фотографіях, копії яких наявні в матеріалах справи.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що у вчиненні ДТП винен водій автомобіля «Опель», оскільки він, виїжджаючи з місця своєї зупинки перед початком руху не переконався в безпеці для руху та здійснив зіткнення з його автомобілем.

Апелянт зазначає, що суд апеляційної інстанції вправі закрити провадження у справі стосовно нього, оскільки ДТП відбулась 06 грудня 2017 року, а відповідно до ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, іншого учасника ДТП - ОСОБА_5, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, письмові та усні пояснення учасників ДТП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За доводами ОСОБА_2, винуватим у ДТП він вважає водія «Опель», який, виїжджаючи з місця своєї зупинки перед початком руху, не переконався в безпеці для руху, чим порушив ПДР України.

Апеляційний суд зазначає, що оскільки дане провадження переглядається лише стосовно ОСОБА_2, давати оцінку діям інших учасників ДТП суд не вправі.

Крім того, апелянт вважає, що в його діях будь - яких порушень ПДР України немає.

На думку апеляційного суду, такі доводи не ґрунтуються на законі та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до схеми місця ДТП, автобус «Атаман» під керуванням ОСОБА_2 зіткнувся з автомобілем «Опель», керованим ОСОБА_5 під час виїзду на проспект Броварський в м. Києві. Відповідно до розташування транспортних засобів, такий виїзд ОСОБА_2 здійснював не з крайнього правого положення, що також підтверджується дослідженим апеляційним судом фотокартками з місця ДТП.

В той же час, автомобіль «Опель» здійснював виїзд на проспект Броварський з крайнього правого краю і відстані між бордюром справа до автобуса «Атаман» було достатньо, щоб виконати такий маневр. Це підтверджується як схемою місця ДТП, так і фотокартками, наявними в матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції слушно зазначив, що доводи ОСОБА_2 про те, що він об'їжджав припарковані автомобілі не відповідають дійсності, оскільки зі схеми місця ДТП та з фотокарток видно, що відстань між автобусом та бордюром з правого боку становить більше п'яти метрів.

В суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4, який підтримав свої показання, надані ним в суді першої інстанції та пояснив, що він був пасажиром автобуса «Атаман» й добре бачив, як відбулося саме зіткнення автомобілів. Свідок пояснив, що ОСОБА_2, керуючи автобусом «Атаман» під час виїзду на проспект Броварський в м. Києві, не зайняв крайнє праве положення на проїжджій частині дороги, повільно рухаючись він дивився в дзеркало лівого виду у зв'язку з чим не побачив автомобіль «Опель», що рухався праворуч від нього та здійснив з ним зіткнення.

Враховуючи те, що водій ОСОБА_2 під час виїзду на проспект Броварський не зайняв праве крайнє положення, а ширина виїзду дозволяла проїзду транспортного засобу праворуч від нього, він, виконуючи такий маневр, повинен бути переконатися, що це не стане перешкодою для транспортного засобу, які рухаються праворуч.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд дійшов правильного висновку про невідповідність дій водія ОСОБА_2 п.п. 2.3 (б), 10.4, 10.6 ПДР України, порушення яких перебуває в причинному зв'язку з пошкодженням транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про необхідність закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП не ґрунтуються на законі.

Відповідно до постанови суду, ухваленої 05 березня 2018 року, ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, подія якого відбулася 06 грудня 2017 року. Отже, судом прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення в межах трьох місячного строку, передбаченого ст. 38 КУпАП. Тому підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП немає.

З огляду на викладене, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального закону та про неналежну оцінку доказів є необґрунтованим. Рішення суду є мотивованим, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун