Номер провадження 33/788/539/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 12 жовтня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 12 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за таких обставин.

24 серпня 2018 року, о 00 год. 01 хв., рухаючись в м. Суми на перехресті пр - ту Шевченка та вул. Набережна річки Стрілка, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння. При цьому, ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_4 у апеляційній скарзі просить постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми скасувати, а провадження у справі закрити, вказуючи, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як, всупереч поданим клопотанням про допит свідків, суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП, їх не допитав.

Вважає, що суддя визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення без наявних доказів, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо пропозиції ОСОБА_3 проведення огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці.

Захисник ОСОБА_4 стверджує, що обставини події, які зазначені у протоколі, не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не прийняв до уваги письмові заперечення ОСОБА_3 про те, що він 24 серпня 2018 року керував транспортним засобом, не порушуючи вимог Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим безпідставно був зупинений працівниками поліції. Суддя також не прийняв до уваги, що ОСОБА_3 був дуже втомлений після важкого робочого дня та не перебував у стані алкогольного сп'яніння, а причиною відмови від проходження медичного огляду була безпідставність зупинення його автомобіля поліцейським.

Захисник ОСОБА_4 наголошує на незаконному здійсненні відеофіксації обставин події, оскільки ОСОБА_3 не був ознайомлений з тим, що він є об'єктом відеозйомки, чому суддя також не надав належної оцінки.

Також захисник зазначає, що суддя не звернув уваги на те, що протокол складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, так як в протоколі не зазначені відомості про всіх наявних свідків події та стверджує, що працівники поліції запропонували пройти ОСОБА_3 огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу без наявності у поліцейських такого засобу.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

З матеріалів справи суддею було встановлено, що ОСОБА_3 24 серпня 2018 року, о 00 год. 01 хв., рухаючись в м. Суми на перехресті пр - ту Шевченка та вул. Набережна річки Стрілки, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння і на вимогу працівників поліції пройти обстеження для встановлення стану сп'яніння відмовився.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при дослідженні суддею протоколу про адміністративне правопорушення з письмовими поясненнями до протоколу свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та доданих до цього протоколу доказів, а саме, відеоматеріалів з нагрудної камери поліцейського. Зокрема з відеозапису суддею було встановлено, що ОСОБА_3 має об'єктивні ознаки алкогольного сп'яніння, що стало підставою для обґрунтованої вимоги поліцейського до ОСОБА_7 пройти обстеження на стан сп'яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України зобов'язує водія транспортного засобу на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відмова водія від такої вимоги тягне за собою порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху України і створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В ході апеляційного розгляду матеріалів справи, ОСОБА_3, всупереч мотивам апеляційної скарги про те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, підтвердив факт вживання ним спиртних напоїв 24 серпня 2018 року, але у той же час став стверджувати, що він не здійснював керування автомобілем «Volkswagen Passat», а пересів на водійське сидіння, після того як водій, що керував вказаним транспортним засобом, після сварки з пасажиром вийшов з автомобіля.

У ході апеляційного розгляду ОСОБА_3 заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_8, яка б підтвердила цю обставину, але судом апеляційної інстанції, попри на вжиті заходи по виклику вказаного свідка до суду апеляційної інстанції, існування такого свідка встановлено не було.

Окрім іншого, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, сів в автомобіль «Volkswagen Passat» та став здійснювати рух, не дивлячись на те, що поліцейський намагався блокувати рух автомобіля, ставши спереду вказаного транспортного засобу, однак ОСОБА_3, не дивлячись на це почав рух, наїжджаючи на поліцейського, після чого був затриманий працівниками поліції.

Цими обставинами повністю підтверджується факт керування ОСОБА_3 автомобілем і спростовуються доводи захисника ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про те ,що ОСОБА_3 не керував автомобілем «Volkswagen Passat».

За таких обставин, суддею обґрунтовано було встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, на вимогу працівників поліції пройти обстеження на стан сп'яніння, відмовився від такого обстеження, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

Твердження захисника ОСОБА_4 про те, що поліцейський, запропонувавши ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізітора «Драгер», не пред'явивши ОСОБА_3 для огляду цей засіб, що свідчить про фактичну відсутність у поліцейського цього засобу, не знайшли свого підтвердження у матеріалах провадження, при цьому такі мотиви апеляційної скарги не спростовують наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, прізвища, адреси та підписи свідків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, вимогам ст. 256 КУпАП є такими що не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, так як у протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, прізвища, адреси та підписи свідків.

Що стосується мотивів апеляційної скарги захисника щодо правомірності здійснення поліцейським відеозйомки події вчиненого ОСОБА_3, то працівників патрульної поліції у встановленому законом порядку оснащено нагрудними камерами (відеореєстраторами), наявність яких розглядається як засіб контролю за діями поліцейських під час виконання ними своїх службових обов'язків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі такий пристрій, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб. При цьому інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

За наведених обставин, знаходячи постанову суду першої інстанції законною, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 12 жовтня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.