Номер провадження 3-в/521/99/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Шкребтієнко Г.М., за участю представника Одеської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (надалі - Відділ) ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення суду, а саме: постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 01.08.2012 року за №1519/13263/2012 про конфіскацію предмету правопорушення - «авіаційні двигуни двоконтурні турбореактивні АІ-25ТЛ (АИ-25ТЛ): зав. №003-1шт., зав. №100-1шт., зав. №105-1шт., максимальною тягою 16866 Н, з подовжуючиєю трубою (бувші у використанні, після проведення кап. ремонту, призначені для цивільної авіації, для використання на літаках Л-39С. Країна виробництва не визначена, торгівельна марка відсутня)», шляхом проведення оцінки їх вартості та подальшої примусової реалізації в дохід держави, відповідно до вимог ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/15.

Представник Відділу у судовому засіданні участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку.

Представник Одеської митниці ДФС приймав участь у судовому засіданні, просив відмовити у задоволені заяви про зміну способу та порядку та розяснити, що спосіб і порядок реалізації конфіскованого майна встановлений законодавством України, а тому немає потреби в його встановлені чи зміні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, яка є нормою прямої дії, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених Законом.

У ст. 405 МК України передбачено, що постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем у порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звернутись до суду, який видав виконавчий документ із заявою про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Під зміною способу виконання постанови розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

Так, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 25.11.2015 року за №6-1829цс15, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

В заяві виконавча служба просить встановити чи змінити спосіб та порядок виконання постанови суду про конфіскацію майна, шляхом проведення оцінки його вартості та подальшої примусової реалізації в дохід держави.

Заявник посилається на те, що 23.03.2018 року Міністерством юстиції України та Державною митною службою України затверджено спільний наказ № 892/5/379 «Про Порядок взаємодії органів державної виконавчої служби та митниць Державної фіскальної служби під час передавання майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядження ним», яким затверджено нову форму довідки про визначення вартості майна після нарахування усіх податків та зборів, що підлягають сплаті при переміщенні майна через митний кордон України (далі - Довідка). Зокрема, нова форма довідки передбачає внесення до неї інформації про ставки відповідних податків на дату її підготовки, а не розмір податків та вартість майна після нарахування податків, як це було раніше.

Крім того, абзацом 4 пункту 12 зазначеного Порядку встановлено норму, якою передбачено, що якщо відповідно до звіту про оцінку майна сумарний розмір нарахованих податків, зборів, платежів перевищує ринкову вартість майна, визначену субєктом оціночної діяльності, комісія, визначена пунктом 7 цього Порядку, приймає рішення про недоцільність передачі майна на реалізацію. Подальше розпорядження таким Майном здійснюється відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985.

З урахуванням викладеного, а також оскільки Довідка Південної митниці від 14.11.2012 № 269 була застарілою, Одеською митницею ДФСУ було надано оновлену Довідку від 06.09.2018 № 269, відповідно до якої ставки податків та зборів на авіаційні двигуни (код згідно з УКТ ЗЕД 8411 11 00 00) надано як на майно, яке знаходилось в митному режимі «експорт», а саме: мито становить - 0 %, ПДВ становить - 0 %, акцизного податку становить - 0 %.

Таким чином, станом на теперішній час, існують нові обставини, які дають можливість оцінити майно за його реальною ціною з урахуванням ступеню його зносу та без залежності від загального розміру усіх податків та зборів, що підлягають сплаті при переміщенні майна через митний кордон України, та його подальшою передачею на примусову реалізацію або, у разі недоцільності передачі майна на реалізацію, здійснити розпорядження, відповідно до вимог Порядку № 985.

У звязку з чим комісією прийнято рішення про доцільність звернення до суду з метою встановлення чи зміни способу проведення оцінки майна та передачі його на примусову реалізацію, а отримані від реалізації кошти перерахувати в дохід держави.

Дослідивши вказану заяву, суд не вбачає підстав для встановлення чи зміни способу та порядку виконання постанови суду. Однак, враховуючи, що виконавчий орган вже неодноразово звертається до суду з відповідною заявою, вважає за необхідне розяснити виконавцю, згідно встановленого законом порядку виконання постанови про конфіскацію.

Так, порядок визначення вартості майна встановлений ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема в ч. 4 ст. 57 зазначено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Тобто, порядок проведення оцінки майна чітко встановлений законодавством України, а тому суд розяснює, що виконавець може звернутися до відповідних устав з метою проведення оцінки майна, як то встановлено ЗУ «Про виконавче провадження».

Що стосується вимог заявника про встановлення чи зміни способу та порядку виконання постанови суду в частині примусової реалізації в дохід держави, суд вважає розяснити наступне.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.08.2012 року було прийнято рішення про конфіскацію вищезазначеного майна.

Відповідно ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, на сьогодні в Україні діє цілісна система нормативно - правового регулювання здійснення операцій з конфіскованим майном.

Відповідно до нормативно - правових актів, розпорядження конфіскованим майном, вилученим митними органами, полягає у його реалізації, знищенні (утилізації), переробці чи безоплатній передачі майна установам соціального захисту.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЗУ «про виконавче провадження», порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством.

Таким чином, спосіб та порядок реалізації конфіскованого майна чітко встановлений законом та підзаконними актами, а тому немає підстав для його встановлення чи зміни.

Крім того, державний виконавець вже неодноразово звертався до суду з поданням про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення суду, зокрема, шляхом утилізації, а саме передачі на металобрухт. Так, постановою суду від 20.07.2017 року у задоволені заяви було фактично відмовлено та розяснено, що спосіб та порядок реалізації майна вже встановлений законодавством, а тому немає необхідності у його встановлені за рішенням суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне розяснити державній виконавчій службі, в порядку ст. 304 КУпАП, яка передбачає, що всі питання повязані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення вирішує суд, вказавши, що в порядку виконанням постанови суду спосіб та порядок встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985 (із змінами і доповненнями), на підставі якої державна виконавча служба повинна звертати до виконання рішення суду, а тому немає потреби у дублюванні Постанови Кабінету Міністрів України в резолютивній частині рішення суду.

При цьому, суд вказує, що вказані дії не входять до його компетенції, тому що законом це не передбачено, а вирішується саме державною службою у зазначеному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 243 МК України, ст.ст. 57, 61, 62 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 299, 304, 305 КУпАП, Порядком розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985 (із змінами і доповненнями), Постановою Верховного Суду України від 25.11.2015 року за №6-1829цс15, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про встановлення чи зміну способу та порядку виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 01.08.2012 року за №1519/13263/2012 відмовити.

Розяснити, що виконання постанови суду в частині конфіскації в дохід держави авіаційних двигунів двоконтурних турбореактивних АІ-25ТЛ (АИ-25ТЛ): зав. №003-1шт., зав. №100-1шт., зав. №105-1шт., максимальною тягою 16866 Н, з подовжуючиєю трубою (бувші у використанні, після проведення кап. ремонту, призначені для цивільної авіації, для використання на літаках Л-39С, країна виробництва не визначена, торгівельна марка відсутня), шляхом проведення оцінки їх вартості та подальшої примусової реалізації в дохід держави здійснюється державною виконавчою службою в порядку, установленому ЗУ «Про виконавче провадження» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби» від 11.07.2002 року, №985.

Постанова суду може бути оскаржена в установленому законом термін.

Суддя