П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2018 Справа №607/5771/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Тернополі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого,

-- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 березня 2018 року о 01 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. В.Великого,10, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Алкотест Драгер 0524» (повірка дійсна до 06.12.2018р.) відмовився. В приміщенні ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного спяніння також відмовився в присутності двох свідків. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.03.2018р. серії БД №431030 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що він в стані алкогольного спяніння не перебував, в нього не було ознак такого спяніння, а тому не захотів на місці зупинки проходити огляд за допомогою алкотестеру, а виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. У лікарні він неодноразово намагався продути алкотестер, який результатів не показував, а тому мав бажання здати кров на аналіз вмісту алкоголю лише за обовязковою участю його адвоката, проте працівники поліції та лікар відмовили у проведенні забору крові. Від проходження огляду він не відмовлявся і про це ним було сказано, а лише просив пройти огляд за участю адвоката. Таким чином просить справу закрити.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При дослідженні матеріалів справи суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-- протоколом про адміністративне правопорушення від 31.03.2018р. серії БД №431030;

-- поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 31.03.2018р. в частині відмови ОСОБА_1 на запропоновану вимогу пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки та бажання ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі;

-- поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 31.03.2018р. щодо відмови ОСОБА_1 у медичному закладі пройти огляд на стан алкогольного спяніння;

-- постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.03.2018р. №488494;

-- рапортом інспектора поліції ОСОБА_7;

-- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом із камери відеореєстратора, із якого встановлено, що в медичному закладі ОСОБА_1 неодноразово лікарем надався газоаналізатор «Алкотест Драгер» для його продуття, щоб визначити стан алкогольного спяніння при явних ознаках такого спяніння у ОСОБА_1 Однак, ОСОБА_1 всілякими способами уникав проходити огляд, не продував наданий лікарем алкотестер або продував таким чином, що прилад не міг визначити результат вмісту алкоголю. В подальшому, лікар запропонував ОСОБА_1 здати аналіз його крові на визначення вмісту алкоголю, проте ОСОБА_1 постійно виявляв бажання здавати кров виключно в присутності його адвоката, який так і медичний заклад не зявився. Огляд на визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 не пройшов.

Із оглянутого відеозапису робиться висновок, що дії ОСОБА_1 спрямовувалися на свідоме ухилення від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння, пройти який ОСОБА_1 був зобовязаний або ж відмовитися від такого огляду. В сукупності дії ОСОБА_1, на думку суду, свідчать про його небажання проходити огляд на визначення стану алкогольного спяніння, ухилення від огляду, що розцінюються судом як відмова ОСОБА_1 в установленому порядку пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на вимогу поліцейського при наявності законних на те підстав, що і було засвідчено свідками у наданих поясненнях. Відсутність адвоката в медичному закладі, як це вказує ОСОБА_1, не може бути підставою для відмови у проходженні огляду на визначення стану алкогольного спяніння, чи лише за присутності якого слід проводити відбір крові.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують або помякшують відповідальність у вчиненому правопорушенні, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.03.2018р. серії БД №431030 та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_8