Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/262/18 Головуючий в 1-й інстанції - Дмитрюк О.В.
Єдиний унікальний № 336/109/18 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2018 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, 06.01.2018 року о 17 год. 26 хв. ОСОБА_2 в м. Запоріжжя, вул. І.Сікорського біля будинку № 110, керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (порушення координації рухів, звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобов'язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що постанова винесена незаконно та необґрунтовано через порушення норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції не допитав у якості свідків гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не дивлячись на те, що у попередньому судовому засіданні задовольнив його клопотання про виклик вказаних свідків. Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції залишено без уваги те, що у працівників патрульної поліції були відсутні законні та обґрунтовані підстави направлення його на огляд на стан наркотичного сп'яніння. Так, працівниками патрульної поліції жодних ознак перебування його в стані наркотичного сп'яніння виявлено не було, а підставою для направлення його на огляд стало те, що за допомогою технічних засобів через базу даних вони виявили, що у грудні 2017 року на нього складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та у нього були відсутні водійські права (він керував автомобілем на підставі тимчасового талона). Це чітко вбачається з відеозапису з камери нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, що долучений до матеріалів справи. Зазначає, що він віз в своєму автомобілі дружину та двох малолітніх дітей, вимоги патрульних щодо направлення його на огляд не виконав, так як для цього не було законних підстав.

На підставі вкладеного, просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга останнього не підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №081570 від 06 січня 2018 року (а.с. 1); направленням на огляд водія ОСОБА_2 до КУ «ЗОКНД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 січня 2018 року (а.с. 2, далі - Направлення); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння (а.с. 3, 4); розпискою ОСОБА_2 (а.с. 5); показами, допитаного в судовому засіданні, інспектора поліції ОСОБА_5; відеозаписами, які містяться на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 06.01.2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не заперечував факт керування транспортним засобом і те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Диспозицією ст. 130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи апелянта про те, що підстав для його направлення на медичний огляд у поліцейських не було, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, адже відеозаписи, долучені до матеріалів справи, свідчать про протилежне.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі на предмет спрощеного підходу під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає надуманими. Судом були вжиті заходи щодо виклику свідків, однак з причин, що не залежали від суду, останні в судове засідання не з'явились. Про повторний виклик свідків ОСОБА_2 і його захисник не клопотали. Окремо слід зазначити, що в заявленому клопотанні про виклик свідків не була обґрунтована необхідність їх виклику (для перевірки їх показів, усунення протиріч, уточнення фактичних обставин, тощо), а лише вказане формальне прохання про їх виклик для дачі пояснень. ОСОБА_2 в апеляційній скарзі також не клопотав про виклик і допит свідків в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що, на переконання суду, вказує на формальність вказаного доводу, як підставу для скасування рішення судді місцевого суду.

Порушення, на які звертав увагу ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування транспортним засобом і те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, тобто фактичні обставини справи не оскаржує взагалі.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін