Провадження № 33/4808/174/18
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 16.07.2018 року о 05 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Довга, 60, керував транспортним засобом марки «Сузукі Гранд Вітара», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у відділенні ОНД м. Івано-Франківська. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду 04.12.2018 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, до якої долучив заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин.

Вказує, що 20.08.2018 року розгляд справи судом першої інстанції відбувся без його участі, оскільки в період з 10.08.2018 року по 20.08.2018 року він знаходився на лікуванні у Калуському міському центрі первинної медико-санітарної допомоги.

Крім того, звертає увагу на те, що 20.08.2018 року він відправився до Києва і перебував там до 28.08.2018 року, оскільки там оперувалась його дружина ОСОБА_6

Вказує на те, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності він отримав 26.11.2018 року, хоча заяву про ознайомлення з матеріалами справи ним було подано ще 14.11.2018 року.

Вважає, що вищевказані обставини свідчать про те, що він не мав об'єктивної можливості своєчасно оскаржити постанову суду першої інстанції.

Перевіривши апеляційну скаргу з заявою про поновлення строку на оскарження постанови суду, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було призначено вказану справу до розгляду на 31.07.2018 року, про що ОСОБА_3 був повідомлений належним чином (а.с. 6), про що свідчить повернуте на адресу суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом останнього про його отримання.

До матеріалів справи додана довідка центру поштового зв'язку №2 Івано-Франківської дирекції ПАТ «Укрпошта» про те, що за період з 06.07.2018 року по 20.11.2018 року ОСОБА_5 отримав рекомендований лист - судову повістку, який вручено останньому 24.07.2018 року особисто, що також свідчить про те, що ОСОБА_3 був обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції.

Зі змісту клопотання ОСОБА_3 до Івано-Франківського міського суду від 25.07.2018 року також вбачається, що останній знав, що в провадженні суду перебуває на розгляді справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання призначене на 31.07.2018 року він не з'явився, однак 25.08.2018 року подав заяву про направлення справи на розгляд до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була зареєстрована Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 06.12.2018 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов'язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов'язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов'язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно рахувати саме з часу, коли він отримав копію постанови суду .

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 було відомо про розгляд справи в суді першої інстанції, однак він не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду у зв'язку з тим, що з 10.08.2018 року по 20.08.2018 року знаходився на лікуванні у Калуському міському центрі первинної медико-санітарної допомоги, а з 20.08.2018 року по 28.08.2018 року знаходився у Києві, оскільки там оперувалась його дружина ОСОБА_6

Разом з тим, апелянтом не надані дані, які свідчать про те, які причини завадили йому подати апеляційну скаргу після 28.08.2018 року протягом встановленого законом десятиденного строку на оскарження рішення суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавцем встановлені скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення у суді, оскільки ст.38 КУпАП визначений трьохмісячний строк протягом якого на особу, яка винна у вчиненні адміністративного правопорушення може бути накладено адміністративне стягнення.

Апеляційний суд приймає до уваги , що зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 достеменно знав про наявність оскаржуваного рішення суду ще, 14.11.2018 року, що підтверджується його заявою про видачу копії постанови суду. (а.с.16)

Однак, зі скаргою на вищевказане рішення він звернувся тільки 04.12.2018 року.

При вирішанні питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд приймає до уваги сукупність вищевказаних обставин, процесуальну поведінку ОСОБА_3 протягом розгляду справи, тривалість та характер захворювання на яке він посилається у клопотанні та вищевказані ним особисті обставини щодо стану здоров'я дружини.

Разом з тим, в своїй заяві на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт не вказує які причини, починаючи з 29.08.2018 року, позбавили його можливості прийняти певні заходи щодо ознайомлення з результатами розгляду справи судом та своєчасно оскаржити постанову суду про його притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили та звернуто до виконання, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи та після постановлення судом остаточного рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_3 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2018 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_3

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв

Згідно з оригіналом.

Суддя О.П. Васильєв