Справа № 159/1093/18
Провадження № 3/159/709/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Восковська О.А. розглянувши матеріали справи, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого начальником відділення РТР в/ч НОМЕР_1 в м. Ковелі,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу №2 від 03.03.2018 року, складеного командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , капітану ОСОБА_3 ставиться в вину те, що він, як військовослужбовець, а саме начальник відділення РТР військової частини НОМЕР_1 , прибув 02.03.2018 року о 09.00 годині на територію військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 для виконання службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_3 на неодноразові виклики до суду не з`явився. Згідно наданої суду копії посвідчення про відрядження від 17.03.2018 року №62, капітан ОСОБА_3 вибув у відрядження з 17.03.2018 року для участі в Місії ООН зі стабілізації у ДР Конго на підставі наказу від 16.03.2018 року №54, де перебуває по даний час.

Захисники особи, щодо якої розглядається справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвокати Войдюк Р.В. та Овчаров А.В., кожен зокрема, не заперечили проти розгляду даної справи за відсутності ОСОБА_3 . У суді пояснили, що вважають не доведеною належними та допустимими доказами вину ОСОБА_3 у діянні, про яке зазначено у вище згаданому протоколі про адміністративне правопорушення та прохають закрити провадження у справі за відсутністю складу такого правопорушення в діях ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення захисників ОСОБА_3 - адвокатів Войдюка Р.В. та Овчарова А.В, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, з огляду на наступне.
У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`зку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.
Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно диспозиції частини першої статті 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Таким чином, законодавець визначив адміністративну відповідальність як за появу військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За змістом складеного командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 03.03.2018 року протоколу про адміністративне правопорушення №2, в вину капітану ОСОБА_3 ставиться саме поява останнього в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби 02.03.2018 року.

Допитані судом в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожен зокрема, підтвердили в суді про те, що 02.03.2018 року капітан ОСОБА_3 прибувши зранку на службу, поводився не адекватно, вступав у суперечки з керівництвом, мав почервоніння обличчя і від нього було відчутно запах алкоголю з видихуваного повітря. На пропозицію пройти медичне обстеження в Ковельському МТМО для визначення стану сп`яніння ОСОБА_3 , а також від підписів в актах та в протоколі про адміністративне правопорушення, який було складено у зв`язку з відмовою ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння в лікувальному закладі, останній відмовився, про що було складено відповідні акти.

Допитана в якості свідки фельдшер військової частини ОСОБА_8 показала суду про те, що командир військової частини ОСОБА_6 направив до неї у фельдшерський пункт капітана ОСОБА_3 , для визначення чи перебуває такий офіцер у стані алкогольного сп`яніння. За зовнішніми ознаками, а саме почервонінням обличчя, запахом алкоголю з видихуваного повітря та дещо підвищеним артеріальним тиском, вона встановила у ОСОБА_3 стан алкогольного сп`яніння середнього ступеня, про що склала письмовий акт шляхом заповнення бланку, який їй попередньо надав заступник командира військової частини ОСОБА_7 . Показала також, що вона не уповноважена за Інструкцією та за своїми посадовими обов`язками проводити огляд особи з метою виявлення стану сп`ягніння, у медичному пункті військової частини відсутні та не передбачені відповідні технічні засоби для цього, як то «Алкотестер» чи «Драгер», а також відсутні та не передбачені можливості відібрання біологічних зразків для лабораторного дослідження, із урахуванням чого ОСОБА_3 було направлено до Ковельського МТМО для огляду військовослужбовця з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, однак, останній відмовився від такого огляду. Чому вказала в акті огляду та в висновку про середній ступінь алкогольного сп`ягніння ОСОБА_3 пояснити не змогла, показала лише, що визначила такий стан військовослужбовця за зовнішніми ознаками на свій розсуд.

Той факт, що свідок ОСОБА_8 , як фельдшер військової частина НОМЕР_1 , склала та підписала 02.03.2018 року акт та висновок, в якому вказала про встановлення нею за зовнішніми ознаками почервонінням обличчя та запахом алкоголю з видихуваного повітря стану алкогольного сп`яніння середнього ступеня військовослужбовця ОСОБА_3 , підтверджено наданими до протоколу відповідними актом та висновком (а.с.3-4,5). За змістом таких акту та висновку, фельдшер серед іншого, зазначила про те, що стан свідомості у ОСОБА_3 збережений, рухова сфера не порушена, мова та міміка звичайна, хода без хитань, рухи неточні, інших проявів сп`яніння не виявлено. При цьому, пункти 18, 20-24 Акту, а саме щодо використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання етилового спирту у видихуваному повітрі, щодо проведення такого обстеження через 20 хвилин, щодо лабораторної діагностики, часу відбору біологічного середовища, залишились не заповнені фельдшером ОСОБА_8 , оскільки, як пояснила в суді остання, вона не уповноважена встановлювати за такими показниками стан алкогольного сп`яніння особи і визначає такий стан лише за зовнішніми ознаками, після чого направляє особу до медичного закладу для виявлення стану сп`яніння особи.

Факт направлення військовослужбовця ОСОБА_3 до Ковельського МТМО для огляду з метою виявлення стану сп`яніння особи підтверджено письмовим направленням командира в/ч та начальника медичної служби цієї ж в/ч від 02.03.2018 року №190 (а.с.6).

Порядок виявлення та визначення стану алкогольного сп`ягніння у водіїв транспортного засобу встановлений відповідною Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкоголю, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №931/16947 від 6 жовтня 2009 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками визначеними у п.1.4 (п.1.3) розділу 1 цієї Інструкції: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість, уповноважена особа Державтоінспекції МВС направляє водія до найближчого закладу охорони здоров`я.

За відсутності інших нормативно-правових актів, які б регулювали порядок виявлення стану сп`яніння у військовослужбовців, уповноважена на те особа, у даному випадку командир військової частини, повинен був направити військовослужбовця до найближчого закладу охорони здоров`я, а саме до Ковельського МТМО. Проведення не уповноваженою на те особою фельдшером військової частини в приміщенні медичного пункту в/ч огляду особи з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння такої особи суперечить вимогами згаданої Інструкції, і, відповідно, складені такою особою Акт та Висновок не мають правового значення та не тягнуть юридичних наслідків у межах даної розглядуваної справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

За змістом ст.255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 КУпАП мають право складати уповноважені на те особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у даному випадку, такою особою є командир військової частини, на якого, відповідно до ст.251 КУпАП, і покладено обов`язок щодо збирання доказів у такій справі.

Як установлено судом вище, належні та допустимі докази, передбачені ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження факту перебування капітана ОСОБА_3 02.03.2018 року на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах даної справи відсутні.

Також, у справі встановлено, що 02.03.2018 року командиром військової частини було направлено військовослужбовця ОСОБА_3 до Ковельського МТМО для огляду з метою виявлення стану сп`яніння особи, однак, ОСОБА_3 відмовився від проходження такого огляду, про що комісією в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 було складено відповідний акт від 02.03.2018 року, від підпису в якому ОСОБА_3 також відмовився (а.с.13).

Всупереч виявленим і встановленим обставинам відмові військовослужбовця ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - уповноваженою на те особою командиром в/ч ОСОБА_6 , таке правопорушення не ставиться в вину ОСОБА_3 , оскільки за протоколом №2 від 02.03.2018 року, складеним командиром в/ч ОСОБА_6 , капітану ОСОБА_3 ставиться в вину саме поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, - що, як встановлено судом вище, не доведено належними і допустимими доказами у даній справі.
Із урахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б без сумніву підтверджували факт прибуття ОСОБА_3 на територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 для виконання службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння, а, отже, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.1 КУпАП є не доведеною, і провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-20 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а провадження в даній справі закрити.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283,284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.172-20 ч.1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного судуО. А. Восковська