Справа №489/461/18 16.05.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/233/18 Головуючий у місцевому суді: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С,

за участю:, захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює в автосалоні «Мазда» ТОВ «Легіон-Авто», зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, водій ОСОБА_3 29 січня 2018 року о 22 годині 50 хвилин в м. Миколаєві, на вул. Авангардній керував транспортним засобом БМВ 320 державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків пройшов за допомогою газоаналізатора DRAGER ARAM 2235, результати якого склали 0,60 % за тестом № 1733, з результатами якого водій був згоден. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 просять скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Вказує, що постанову винесено у його відсутність, повідомлення надсилались на іншу адресу, за якою він не проживає на даний час.

Було порушено порядок огляду на стан спяніння, оскільки не запропоновано пройти огляд в медичному закладі, так, як з результатами огляду ОСОБА_3 не був згоден, свідки були запрошені після одержання результатів проходження огляду на стан спяніння.

Заслухавши пояснення захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_4, на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 061968 29 січня 2018 о 22:50 год. в м. Миколаєві, на вул. Авангардній ОСОБА_3 керував т/з БМВ 320 д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків пройшов за допомогою газоаналізатора DRAGER ARAM 2235, результати якого склали 0,60%, тест №1733, з результатом якого, водій був згоден. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, вчинивши таким чином .

Вказаний протокол підписано ОСОБА_3 та ним зазначено, що вживав в 11.30 год. пиво, будь-яких заперечень не викладено.

Крім цього даний протокол підписано двома свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Із тестової роздруківки за № 1733 технічного приладу алкотестера «DRAGER» слідує, що за результатами тестування ОСОБА_3 встановлено показник 0.60 %. (а.с. 1).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, вказано, що огляд проведено у звязку з виявленими ознаками, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечіткою ходою та млявою мовою, за результатами тесту на стан спяніння за № 1733 встановлено результат 0,60 %. Як вказано в цьому акту з результатами тесту ОСОБА_3 згоден, що засвідчено його особистим підписом. Вказаний акт також підписано свідками (а.с. 2).

На виклик в судове засідання суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 не зявився через знаходження на стаціонарному лікуванні. Зазначеним місцем проживання свідка ОСОБА_7 є житловий будинок його матері, проте він проживає окремо, через що вручити повідомлення йому не представилось можливим. За вказаних обставин, суд вважає можливим дослідити письмові пояснення вказаних свідків в судовому засіданні.

Так, в своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_5 зазначив, що 29 січня 2018 року о 23 годині по вул. Авангардній, 53 в м. Миколаєві, він був запрошений в якості свідка, де в його присутності та в присутності ще одного свідка водію ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «DRAGER», показник якого становив 0,60 проміле ОСОБА_3 з результатами тесту був згоден. (а.с. 4).

Аналогічні пояснення надав і свідок ОСОБА_6 (а.с.5).

З нагрудних відеозаписів поліцейських, наданих в суд апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_3 розяснено порядок проходження огляду на місці зупинки, в разі відмови в медичному закладі, або він має право взагалі відмовитись від проходження огляду. На що, ОСОБА_3 довго вагався, проте остаточно погодився пройти огляд саме на місці зупинки. Також зафіксовано проходження огляду та його результати, проти яких ОСОБА_3 не висловлював заперечень, не наполягав на проходженні огляду в медичному закладі.

Відповідно до довідки Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом ВАЕ № 393004 від 8 листопада 2011 року.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_3 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та положень та ст. 256 КУпАП, а також вказаної інструкції, судом апеляційної інстанції також не встановлено.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення порядку огляду на стан сп'яніння, через те, що ОСОБА_3 не було запропоновано огляд в медичній установі, підлягають відхиленню, оскільки з наведених вище доказів слідує, що ОСОБА_3 погодився з результатом огляду, в звязку з чим підстави, передбачені ст. 266 КУпАП для огдяду в медичній установі були відсутні.

Не є обґрунтованим також посилання в апеляційній скарзі на те, що свідки були запрошені після проведення тесту, так як з наведених показів свідків слідує, що таке тестування проведено в їх присутності з яким ОСОБА_3 був згоден, що відповідає відео запису.

Посилання захисника на те, що відеозапис переривається, та на ньому зафіксовано переважно одного свідка, не спростовує наведені вище докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, відсутні належні докази щодо доводів апелянта стосовно порушення порядку проходження огляду на стан спяніння.

Також не можна прийняти до уваги посилання апелянтів на те, що підписи свідків в акті огляду та поясненнях відрізняються один від одного, оскільки таке є лише припущенням і не підтверджується іншими доказами у справі.

Підлягають відхиленню і посилання апелянтів на порушення прав ОСОБА_3 через те, що справа районним судом розглянута за його відсутності, оскільки ОСОБА_3 скористався послугами захисника, ними подана апеляційна скарга, строк на подачу якої було поновлено судом, захисник надавав пояснення та докази в судовому засіданні, а тому слід

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За вказаних обставин, висновки районного суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чим було порушено вимоги п. 2.9 а ПДР України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наведеними та наявними у справі доказами.

Адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним для життя та здоровя як самого водія порушника так і для інших учасників дорожнього руху.

В звязку з наведеним ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності та, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП, в тому числі і особи правопорушника, накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Тому підстав для скасування постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2