ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 281/462/18
Провадження по справі № 3/281/223/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Денисюк І.І.,

за участі секретаря судового засідання Кобилинського В.М.,

прокурора Шуби Т.П.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої директором будинку культури с. Калинівка, Лугинського району Житомирської області, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, протягом року не притягувалася до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 150 від 20.06.2018 вбачається, що ОСОБА_1 являючись у період з 2015 по 30.12.2016 депутатом Калинівської сільської ради Лугинського району Житомирської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення повязанні з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 даного Закону, несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим вчинила правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Факт правопорушення підтверджується копією рішення першої сесії першого скликання Лугинської селищної ради Лугинського району Житомирської області від 30.12.2016 № 1, де визнано повноваження депутата ОСОБА_1

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 9 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини 1 статті 65 даного Закону за вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Так, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Верховною Радою України 23.03.2017 прийнято Закон №1975 VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб». Закон набирав чинності 30.03.2017. Відповідно до цього Закону продовжено до 01.05.2017 строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше.

Отже, ОСОБА_1 будучи депутатом Калинівської сільської ради Лугинського району Житомирської області, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2016, тобто була зобов'язана подати таку декларацію з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року до 01 травня 2017 року.

Так, згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування за 2016 рік лише 02.04.2018, після повідомлення прокурора про необхідність такої подачі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що вона дійсно, не своєчасно подала декларацію до системи подання та оприлюднення, а саме 02.04.2018, проте зробила це не навмисно, оскільки її було невідомо, щодо необхідності подання декларації в електронному вигляді і нею подано було вчасно лише в паперовому, розуміє, що це неї недбалість та неуважність.

Прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що протокол складений правомірно, просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, всебічно та об'єктивно з'ясувавши і дослідивши обставини справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є доведеною.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи встановлені обставини, та те, що ОСОБА_1 вчинила адмінправопорушення вперше, її дії не завдали значної шкоди інтересам суспільства, щиро розкаялася у вчиненому, суд вважає, що вчинене правопорушення слід визнати малозначним та, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 33-34, ч. 1 ст. 172-6, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.І. Денисюк