Справа № 711/2319/18
Провадження № 3/712/1580/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року, Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Чечот А.А.

при секретарі Маламуж Н.В.

за участю прокурора Лисик М.А.

правопорушника ОСОБА_1

розглянувши матеріали за фактом вчинення адміністративного корупційного правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді судді, паспорт серії НЕ № 772333, виданий 26.02.2016 року Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2.

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.2 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 507811 від 22.03.2018 року, складеного оперуповноваженим МВ № 1 м. Черкаси управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді судді Черкаського окружного адміністративного суду, будучи згідно підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі по тексту - Закон №1700-VII), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 20.09.2017 уклав договір купівлі-продажу з ТОВ «ЕКОАВТОМОТО», відповідно якого придбав автомобіль NISSAN LEAF, 2013 року випуску, за 120000 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року (тобто суму 80 000 гривень), 29.09.2017 зареєстрував вказаний автомобіль на праві власності, та в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону №1700-VII, без поважних причин, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 1726 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 13.05.2009 №320/2009 призначено на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду.

Окрім того, у ч. 7 ст. 126 Конституції України, ст. 119 Закону № 1402 зазначено, що повноваження судді припиняються виключно в разі:

1) досягнення суддею шістдесяти пяти років; 2) припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; 3) набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; 4) смерті судді; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину. Цей перелік є вичерпним. Слід зазначити, що саме такий підхід використала Рада суддів України, приймаючи рішення від 15 вересня 2016 року № 54 «Щодо питання припинення повноважень суддів визначених Законом № 1402-VIII підстав».

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підпунктами 6, 7 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя зобовязаний виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 1 Закону № 1700-VII визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону № 1700-VII за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно з підпунктом «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII посаду судді віднесено до субєктів на яких поширюється дія цього Закону.

Стаття 1 Кодексу суддівської етики від 22.02.2013 підкреслює, що «суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права …».

У відповідності до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону № 1700-VII, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Розділу XIII Прикінцеві положення Закону № 1700-VII, у 2016 році службові особи, які на день початку роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займають згідно зі статтею 50 цього Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

У відповідності до примітки статті 50 Закону № 1700-VII, під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміється у тому числі посада судді.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи. Перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів;

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону № 1700-VII (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище;

- повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону № 1700-VII, службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище.

Рішенням Національного агентства від 18.08.2016 № 1 «Про внесення змін до деяких рішень Національного агентства з питань запобігання корупції щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», внесені зміни у підпункт 1 пункту 1 рішення Національного агентства від 10.06.2016 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме: слова та цифри «15 серпня 2016 року» змінити словами та цифрами «01 вересня 2016 року». Таким чином, система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, а перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів;

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону № 1700-VII (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище;

- повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону № 1700-VII, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 року № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091) затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування та правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр). Паперова копія повідомлення не надсилається (не подається). Зазначена у повідомленні інформація включається до Реєстру та оприлюднюється у публічній частині Реєстру на офіційному веб-сайті Національного агентства.

В ході розгляду встановлено, що ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_1), займаючи посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду, 20.09.2017 уклав договір купівлі-продажу автомобіля № 7361/1/200917 від 20.09.2017 з ТОВ «ЕКОАВТОМОТО», відповідно до якого отримав у власність автомобіль NISSAN, модель LEAF, 2013 року випуску, за 120 000 гривень.

У подальшому, 29.09.2017 у Територіальному сервісному центрі №7141 Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області, автомобіль NISSAN LEAF, 2013 року випуску, зареєстровано за останнім на праві власності.

Згідно з відомостями отриманими з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції «nazk.gov.ua», ОСОБА_1 після укладання договору купівлі-продажу автомобіля № 7361/1/200917 від 20.09.2017 та фактичного набуття права власності на транспортний засіб NISSAN LEAF, 2013 року випуску, не повідомив у десятиденний термін, шляхом заповнення відповідного Е-Повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 52 Закону граничний термін повідомлення про суттєві зміни для ОСОБА_1 був визначений 29.09.2017, тобто десятий день після реєстрації вказаного автомобіля за собою на праві власності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді судді Черкаського окружного адміністративного суду, 20.09.2017 придбав та 29.09.2017 зареєстрував за собою на праві власності автомобіль NISSAN LEAF, 2013 року випуску, загальною вартістю 120 000 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року (тобто суму - 80 000 гривень), та в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону №1700-VII, без поважних причин, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані (граничний строк подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані для ОСОБА_1 був 29 вересня 2017 року), чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення не визнав, просив суд закрити провадження по справі в звязку відсутністю складу адміністративного правопорушення та пояснив, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3, 20.09.2017 року уклав договір купівлі-продажу автомобіля «Nissan Leaf» 2013 року випуску, загальною вартістю 120 000 грн. Його дружина 19.09.2017 року дала йому згоду на купівлю вказаного автомобіля, а кошти, витрачені на купівлю автомобіля є їх спільною сумісною власністю. При цьому ним особисто на купівлю автомобіля було витрачено 60 000 грн., що в свою чергу не перевищує 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на 01.01.2017 року, тому він не повідомляв НАЗК про суттєві зміни в своєму майновому стані. Крім того, Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до субєктів, які наділені правом проведення перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані субєктів декларування, тобто усі дії по проведенню перевірки уповноважені здійснювати виключно посадові особи НАЗК.

Представник регіонального сервісного центру в Черкаській області ОСОБА_4, у судовому засіданні пояснив, що власником автомобіля «Nissan Leaf» 2013 року випуску є ОСОБА_1, інші особи не зареєстровані. Право власності на автомобіль посвідчує договір купівлі-продажу. Згідно постанови КМ України ними вказується лише один власник автомобіля.

Прокурор вважає, що винність ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, в його діях вбачає склад адміністративного корупційного правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тому просить суд застосувати до порушника стягнення у вигляді штрафу.

Суд, заслухавши правопорушника, представника регіонального сервісного центру в Черкаській області, думку прокурора та дослідивши надані в судове засідання матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших, визначених законом обставин, зобовязаний зясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

А отже, аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Також, відповідно п. 2 розяснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді судді Черкаського окружного адміністративного суду та перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3, 20.09.2017 року уклав договір купівлі-продажу автомобіля «Nissan Leaf» 2013 року випуску, загальною вартістю 120 000 грн. Його дружина 19.09.2017 року дала йому згоду на купівлю вказаного автомобіля, а кошти, витрачені на купівлю автомобіля є спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що у ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Також слід звернути увагу на те, що відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.02.2017 № 56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 р. за № 201/30069, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції». Контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами верховенства права. Контроль декларацій НАЗК здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу.

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій на підставі:

1) повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до статті 49 Закону перевіряють факт подання декларацій субєктами декларування, які в них працюють (працювали);

2) інформації, що надходить до Національного агентства від осіб, які надають допомогу щодо запобігання і протидії корупції (викривачів), стосовно можливого факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;

3) інформації, що оприлюднюється у засобах масової інформації, у мережі Інтернет та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;

4) самостійного виявлення Національним агентством факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування відповідно до даних Реєстру;

5) інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів;

6) інформації, що надходить до Національного агентства від громадських обєднань, їх членів або уповноважених представників.

У разі отримання інформації, передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

У випадку встановлення факту неподання декларації субєктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це субєкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює субєкт декларування, та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто, з урахуванням поняття «субєкт декларування», зазначений у ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», даний Порядок визначає субєктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані субєктів декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін субєктом декларування.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 507811 від 22.03.2018 року оперуповноважений МВ № 1 м. Черкаси управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 зазначив, що склав протокол з додержанням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП , що дає йому право на це, та в подальшому направити справу для розгляду в суд. Але будь-які органи (юридичні особи), Національної поліції України, до субєктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані субєктів декларування не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції. Посадовці Національної поліції, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, субєктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений субєкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення. Але усі обовязкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію та не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, тільки НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Таким чином, посадові особи правоохоронних органів здійснюючи перевірку особи, як субєкта декларування, та складаючи протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, виходять за межі своїх повноважень, та діють по за межами діючого законодавства.

Інших клопотань про допит свідків та витребування інших доказів від прокурора та правопорушника до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 507811 від 22.03.2018 року, суд приходить до наступного висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ч. 2 ст. 172-6, ч. 1 ст. 247 КУпАП та Законом України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне корупційне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Головуючий : А.А.Чечот