Справа № 490/2805/18
н/п 3/490/2194/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г. В., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проходить службу на посаді командира зенітно-ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні молодший лейтенант, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
13.04.2018 року на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов протокол від 13.02.2018 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП. Згідно зазначеного протоколу, 06.02.2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №49 "Щодо переміщення деяких підрозділів військової частини НОМЕР_1 в район виконання бойового завдання", відповідно до якого молодший лейтенант ОСОБА_1 у якості старшого команди 09.02.2018 року повинен був вибути з м. Миколаєва у район виконання бойового завдання до ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Зазначений наказ був доведений до особового складу військової частини НОМЕР_1 , у тому числі і до молодшого лейтенанта ОСОБА_1 у присутності військовослужбовців цієї частини.

09.02.2018 року молодший лейтенант ОСОБА_1 , перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не виконав законні вимоги командира - наказ командира військової частини НОМЕР_1 видано наказ №49 "Щодо переміщення деяких підрозділів військової частини НОМЕР_1 в район виконання бойового завдання від 06.02.2018 року та в район виконання бойового завдання до ОСОБА_2 " не вибув, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненому правопорушенні визнав та просив застосувати до нього покарання у вигляді штрафу.

Дослідивши матеріали справи, а також вищевказану заяву ОСОБА_1 від 03.05.2018 року, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
В статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вказано, що кожен військовослужбовець зобов`язаний вято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_3 своєї частини, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, бути пильним, суворо зберігати державну таємницю, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою,чисто й охайно.
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ч. 2 ст. 172-10, відповідальність наступає за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, молодший сержант ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, порушуючи ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не виконав законні вимоги командира - наказ командира військової частини НОМЕР_1 видано наказ №49 "Щодо переміщення деяких підрозділів військової частини НОМЕР_1 в район виконання бойового завдання від 06.02.2018 року та в район виконання бойового завдання до ОСОБА_2 " не вибув, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу, вбачається, що його було повідомлено про наказ командира військової частини НОМЕР_1 письмово 09.02.2018 року, а усно раніше вказаного дня, проте останній повідомив своїх командирів про не можливість виконання наказу у зв`язку з особистими проблемами, які потребували негайного вирішення.

В письмових поясненнях, доданих до протоколу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що ОСОБА_1 було попередньо повідомлено про виїзд о/с зенітно-ракетного взводу, командиром якого він являється, в район виконання завдання ще 06.02.2018 року, однак наказ виконувати останній відмовився, мотивуючи вирішенням особистих питань. Додали, що документів, які підтверджують вищевказані обставини він не надав, з проханням про надання йому відпустки для вирішення соціально-побутових питань не звертався.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в своїх поясненнях зазначили, що на загальному шикуванні в/с НОМЕР_1 командиром військової частини було доведено наказ, згідно якого молодший сержант ОСОБА_1 повинен був вибути в район виконання завдання, однак останній відмовився від його виконання.

12.02.2018 року наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , за результатами проведення службової перевірки на молодшого сержанта ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, що виражається у відмові від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність тяжких наслідків, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення не притягувався та повністю визнав свою вину, вважаю необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ч. 2 ст. 172-10, ст.ст., 251, 268, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Грошові кошти перерахувати на розрахунковий рахунок № 0006, ОКПО 37992781, отримувач державний бюджет Центрального району, код 22030001, банк УДК у Миколаївській області, МФО 826013.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН