Провадження № 3/592/2165/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Чернобай Олег Іванович, за участю секретаря судового засідання Трофименко В.О., прокурора Чухна А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, яка надійшла від Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 18.05.2010 року перебувала на державній службі, відповідно до наказу Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 31.03.2016 року №62-ос з 01.04.2016 року працювала на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій №1. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом декларування і зобовязана подавати відповідну декларацію. 24.10.2017 року ОСОБА_1 була звільнена за власним бажанням, згідно зі ст.86 Закону України «Про державну службу» відповідно до наказу Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 20.10.2017 року №204-ос. Відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Таким чином, ОСОБА_1 після звільнення повинна була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік до 01.04.2018 року. Проте вказану декларацію за 2017 рік (після звільнення) ОСОБА_1 подала 02.10.2018 року, тобто з порушення термінів, які визначені ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, хоча про час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Надала письмову заяву про розгляд справи про адміністративне правопорушення у її відсутність у звязку з виїздом за межі України на невизначений термін з 26.10.2018 року (з додатком копією квитка). Свою провину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала та з протоколом №446/2018 згодна.

У судовому засіданні прокурор підтримав обставини викладені у протоколі, просив суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши всі матеріали справи, доходжу висновку про наявність у діях ОСОБА_1 інкримінованого складу правопорушення за наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій №1 Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України з 01.04.2016 року (а.с.16).

Наказом від 20.10.2017 року №204-ос ОСОБА_1 була звільнена за власним бажанням, згідно зі ст.86 Закону України «Про державну службу» (а.с.17).

Зазначена посада відповідно до Закону України «Про державну службу» відноситься до посад державної служби категорії «В».

Згідно з п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом декларування і зобовязана подавати відповідну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Тобто, ОСОБА_1 після звільнення 20.10.2017 року повинна була до 01.04.2018 року подати щорічну декларацію за минулий 2017 рік. Проте вказану декларацію вона подала не в установлений законом строк, а подала її 02.10.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 без поважних причин несвоєчасно подала декларацію (після звільнення) за 2017 роки як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Частиною 1 ст.307 КпАП України передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, …а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч.1 і 2 ст.308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, ч.1 ст.172-6, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. за наступними реквізитами: Одержувач ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106 Банк одержувача Казначейство України (ЕАП) МФО 899998 Рахунок 6001 Код платежу 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Чернобай