Справа №718/2826/18
Провадження №3/718/945/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року м.Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Кіцманського відділу поліції ГУ НП в Чернівецькій області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця та зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.09.2018 року о 17 год. 55 хв. керував транспортним засобом марки «Renault Megane», номерний знак SRB 7L62, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Оглдя на стан спяніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та суду пояснив, що 22.09.2018 року він прямував з м. Коломия до м. Вінниця через м. Чернівці. На межі Івано-Франківської та Чернівецької областей його зупинили працівники поліції, оскільки помітили прошення ПДР з його сторони. Потім працівники поліції повідомили його про підозру у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та запропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився.

Вказує, що після проходження тесту результат йому не повідомили, а просто сказали підписати протокол, якщо він не хоче, щоб його автомобіль конфіскували, що він і зробив. Після підписання, копію протоколу вручили йому і тільки тоді ОСОБА_1 побачив, що «Драгер» показав результат 1,97%о.

Зазначає, що на місці зупинки транспортного засобу він вказував працівникам поліції, що незгідний з результатом приладу «Драгер», однак, поспішав по справах, а тому поїхав до м. Вінниця.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 вказав суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог КУпАП України. Зокрема, в протоколі серії БД №046374 від 22.09.2018 року не вказано точного місця зупинки транспортного засобу, крім того, відповідно до відповіді Мінекопромрозвитку на сьогодні відсутній перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Держспоживстандартом, також Мінекономрозвитку не затверджевуло такого стандарту. Просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання викликались також свідки, зазначені в протоколі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, однак в судове засідання не зявились.

Свідок ОСОБА_4 в телефонному режимі повідомив, що не може зявитись в судове засідання через сімейні обставини, однак свої письмові пояснення, наявні в матеріалах справи, підтримує.

Свідок ОСОБА_3 в телефонному режимі повідомив, що не може зявитись в судове засідання, оскільки зараз перебуває на роботі в м. Київ, однак підтримує свої письмові пояснення, так як дійсно був очевидцем подій, коли ОСОБА_1 проходив огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер».

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (з відповідними змінами та доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (з відповідними змінами та доповненнями), визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до п. 2 «Інструкції » про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 3 вказаної інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №046374 від 22.09.2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, Актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом приладу «Драгер» з показником 1,97%о, відеодиском із відео фіксацією вказаної події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнав свою винуватість на місці зупинки транспортного засобу та дійсно не оспорював результат приладу "Драгер".

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Також враховується те, що в результаті вживання алкогольних та наркотичних речовин знижуються увага та реакція, порушується координація дій водія, різко зростає вірогідність ДТП. З огляду на це водій, який керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, у стані алкогольного спяніння, становить підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього руху та суспільства в цілому.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом не встановлено обставин, які б помякшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 30, 40-1,130 ч. 2, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 352,40 гривень судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1, що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: Масюк Л.О.