АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/978/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Рудик І.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

та ОСОБА_5,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено у постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 441561 від 15.08.2017, 13.10.2016 року о 15 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Боженка, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, перед яким зупинився інший транспортний засіб, та продовжив рух не переконавшись, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.1, 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху.

Рішення суду про закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП обґрунтоване тим, що докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_4 даного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, а тому суд не вбачає в цій ситуації порушення пунктів 12.1, 12.3 18.4 Правил дорожнього руху України, що інкриміновано ОСОБА_4 та приходить до переконання про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_4

Вважає, що постанова суду є безпідставною, необґрунтованою та незаконною.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 зазначає, що згідно з експертним автотехнічним дослідженням № 1-24/01 та матеріалами справи на нерегульованому перехресті одночасно перебували три учасники дорожнього руху, в тому числі два по головній дорозі. Згідно з поясненнями обох водіїв, які наявні в матеріалах справи, перед перехрестям і перед пішохідним переходом у другій смузі (за напрямком руху автомобіля Citroen C4) перебував в нерухомому стані автомобіль і закривав, зі слів обох водіїв, оглядовість з місця водія. Водій автомобіля, який перед перехрестям і перед пішохідним переходом у другій смузі нерухомому стані (не в'їжджав на перехрестя, хоча мав право першочергового його проїзду), подавав водію автомобіля Nissan Micra рукою сигнал про те, щоб він проїжджав і звільнив перехрестя. У діях водія автомобіля Citroen C4 у даній дорожній ситуації вбачаються порушення пп.12.1, 12.3 та 18.4 ПДР, які перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з даним ДТП.

Твердження суду про те, що ОСОБА_4, під'їжджаючи до нерегульованого перехрестя, переконався у відсутності пішоходів, та продовжував рух, як з другорядної дороги, не надавши переваги у русі виїхав автомобіль Nissan Micra, внаслідок чого відбулося зіткнення, повністю суперечить матеріалам справи, є безпідставними, необ'єктивними та однобічними.

Так, в своїх поясненнях водій ОСОБА_4 чітко зазначив, що він автомобіль Nissan Micra не бачив, оскільки у другій полосі в напрямку його руху стояв інший автомобіль; керувався правом першочергового проїзду та здійснював рух до зіткнення на швидкості 50-60 км/год.

Таким чином, водій ОСОБА_4 повністю проігнорував вимоги ПДР, зокрема п. 18.4 ПДР, а саме не здійснив жодного заходу, які прямо передбачені п. 18.4 ПДР, щоб переконатись, що на пішохідному переході немає пішоходів (зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися), і не бачив автомобіль Nissan Micra, який стояв за цим пішохідним переходом.

ОСОБА_5 також зазначає, що суддя Рудик І.В. не зазначив в судовому рішенні жодного мотиву щодо висновків експертного автотехнічного дослідження № 1-24/01, що є підставою дисциплінарної відповідальності судді відповідно до статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Суддя Рудик І.В. не міг брати участь у розгляді і вирішенні справи про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП ОСОБА_4, оскільки він вже виніс обвинувальне рішення щодо ОСОБА_5 (іншого учасника цього ДТП), не розглянувши дані справи в одному провадженні, як того вимагає постанова Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Це також є підставою дисциплінарної відповідальності судді відповідно до статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_5, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, з наступних підстав.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 13.10.2016 року о 15 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Боженка, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, перед яким зупинився інший транспортний засіб, та продовжив рух не переконавшись, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.1, 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху.

Однак всупереч встановленим фактичним обставинам справи та вимогам ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, суд першої інстанції постановив незаконне та необґрунтоване рішення про закриття справи щодо ОСОБА_4, за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, належним чином не мотивував підстави прийнятого рішення та не підтвердив його належними та допустимими доказами.

Винуватість ОСОБА_4 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 441561, схемою ДТП, механізмом і характером механічних пошкоджень транспортних засобів, поясненнями учасників ДТП, висновком № 1-24/01 експертного авто технічного дослідження.

Маючи перешкоду в напрямку руху, а саме автомобіль, який зупинився перед перехрестям та обмежував видимість ОСОБА_4 щодо руху транспортних засобів та пішоходів, в порушення вимог п. 12.1, 12.3, 18.4 ПДР не врахував дорожню обстановку та не контролював її, об'єктивно маючи можливість виявити небезпеку, не прийняв міри до зниження швидкості аж до повної зупинки автомобіля, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, перед яким зупинився інший транспортний засіб, в результаті чого сталось зіткнення автомобілів під керуванням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Дії ОСОБА_4 знаходяться в безпосередньому причинному зв'язку з наступившою ДТП і пошкодженням автомобілів.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання винуватим ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку із закінченням строків давності притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський