Справа № 465/771/18 Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 33/783/402/18 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 20 березня 2018 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 4 ст. 130, ст.124 КУпАП та відповідно до положень ст. 36 КУпАП, оштрафовано його на 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Згідно постанови, 07 січня 2018 року о 23.40 год. ОСОБА_1 у м.Львові, по вул. Наукова,24, керуючи автомобілем "Фольксваген Пассат" н/з FНЕ 925, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб "Сеат Толедо" н/з НОМЕР_1, внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 08.02.2018 року о 00.30год. у м.Львові, по вул. Наукова,24, вжив алкогольні напої після ДТП з його участю, від проходження огляду на стан сп"яніння в установленому законом порядку, в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.10 «Є» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що йому не було відомо про заборону вживати алкоголь після того як було здійснено ДТП. Стосовно протоколу серії БД № 142611 вказує, що вважав, що підписує документи які стосуються ДТП, а не підтверджує те, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки не вважає, що був у стані алкогольного спяніння, тому не відмовлявся від проходження огляду. Стверджує, що кількість алкоголю, яку він вжив була незначною.

Наголошує, що у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, не вказано від якого огляду він відмовився та не зазначено який порядок такого огляду було запропоновано.

Вказує, що в протоколі серії БД № 142611, зазначено, що він вжив алкоголь 8 лютого 2018 року, тобто через місяць після вчинення ДТП, однак це залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Звертає увагу, що позбавивши його права керування транспортними засобами його позбавлено заробляти кошти та утримувати сімю.

Заслухавши думку правопорушника, який підтримав подану апеляційну скаргу, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримуючи апеляційну скаргу пояснив, що ДТП дійсно було, він зачепив інший автомобіль, про те, що вживати алкоголь після ДТП заборонено не знав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП у звязку із порушенням ним п.п. 2.10 «Є» ПДР України, а саме у тому, що він ОСОБА_1 08.02.2018 року о 00.30 год. у м.Львові, по вул. Наукова, 24, вжив алкогольні напої після ДТП з його участю, від проходження огляду на стан сп"яніння в установленому законом порядку, в присутності двох свідків відмовився.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить закрити провадження в справі за ч. 4 ст. 130 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та наклав стягнення в межах санкції вказаної статті. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу серії БД № 142611, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, рапортом інспектора поліції ОСОБА_5, згідно якого слід вважати вірним, порушення ОСОБА_6, пункту правил 2.10 «Є» (а.с.6), рапортом рядового поліції ОСОБА_7, згідно якого правильними датами складання протоколу слід вважати 08.02.2018 р. і дату вчинення правопорушення 07.02.2018 р. (а.с. 6 матеріали справи №3/465/942/18).

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Щодо покликань в апеляційній скарзі на те, що в протоколі серії БД № 142611 від 08.02.2018 р. вказано, що він 08.02.2018 р. вжив алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, від проходження огляду на стан спяніння в установленому порядку в присутності двох свідків відмовився, то як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно матеріалів справи, а саме рапорту інспектора поліції ОСОБА_5, слід вважати вірним, порушення ОСОБА_6, пункту правил 2.10 «Є» (а.с.6), рапорту рядового поліції ОСОБА_7, правильними датами складання протоколу слід вважати 08.02.2018 р. і дату вчинення правопорушення 07.02.2018 р. (а.с. 6 матеріали справи №3/465/942/18). Відтак, правильними датами складання протоколу слід вважати 08.02.2018 р., а дату вчинення правопорушення 07.02.2018 р.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 30 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.