06.04.2018 Єдиний унікальний номер 205/364/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІПН відсутній через неможливість однозначно ідентифікувати особу, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, який притягується за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2018 року о 21:30 годин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1, в районі будинку №40 по вул. Слави у м. Дніпрі з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), і на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив наступне. Так, він 09.01.2018 року близько 21:30 годин приїхав до місця мешкання батьків своєї колишньої дружини ОСОБА_2, а саме до домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Слави, буд.40. В той момент, коли він перебував біля воріт вказаного домоволодіння, в нього відбувся словесний конфлікт з ОСОБА_2, в звязку з чим батьки останньої вийшли на вулицю, які також почали на нього кричати. В цей момент біля зазначеного домоволодіння проїжджав екіпаж патрульної поліції, який побачив вказаний конфлікт і підїхав до них. ОСОБА_2 та її батьки сказали працівникам поліції, що він (ОСОБА_2) перебуває у стані алкогольного спяніння, що і стало підставою для предявлення йому вимоги з боку патрульних поліцейських пройти медичний огляд на стан спяніння, оскільки вони почали підозрювати його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що він не знаходився у стані алкогольного спяніння та не керував зазначеним вище автомобілем, а лише знаходився поруч з ним.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, його вина знайшла своє повне і обґрунтоване підтвердження у досліджених суддею доказах, що знаходяться у матеріалах даної справи.

Так, свідок ОСОБА_3, 26.03.2018 року надала письмові пояснення з приводу обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Остання зазначила, що 09.01.2018 року близько 21:30 годин ОСОБА_1 приїхав на своєму автомобілі марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1, до їх домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Слави, буд.40, при цьому у нього були видимі явні ознаки алкогольного спяніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини та неадекватна поведінка. З огляду на те, що ОСОБА_1 почав наносити їй та її чоловікові тілесні ушкодження, вони викликали працівників поліції, яким надали свої письмові пояснення. Крім того, свідок ОСОБА_3 пояснила, що особисто зявитися в судове засідання не може, оскільки переймається за своє життя та здоровя, так як ОСОБА_1 постійно їй погрожує розправою.

Свідок ОСОБА_2, 29.03.2018 року надала суду свої письмові пояснення щодо обставин адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 Так, вона пояснила, що 09.01.2018 року близько 21:30 годин вона перебувала за місцем мешкання своїх батьків за адресою: м. Дніпро, вул. Слави, буд.40. В цей час до вказаного домоволодіння приїхав ОСОБА_1 на своєму автомобілі марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1, при цьому останній перебував у стані алкогольного спяніння, про що свідчили запах алкоголю з його ротової порожнини, неадекватна поведінка та нестійка хода. Через те, що ОСОБА_1 почав битися з її батьком та матірю, став трощити вхідні двері та вікна вказаного домоволодіння, вони викликали поліцію.

Крім пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №196350 від 09.01.2018 року, з якого слідує, що в зазначений день ОСОБА_1, який керував автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Слави у м. Дніпрі з явними ознаками алкогольного спяніння, на вимогу працівника поліції у встановленому законом порядку відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в спеціалізованому медичному закладі у лікаря-нарколога;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 10.01.2018 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння на вимогу працівника поліції;

- рапортом інспектора УПП 7-ї роти 1-го батальйону в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 10.01.2018 року, згідно з яким 09.01.2018 року близько 22:00 він у складі патрулю приїхав за викликом за адресою: м. Дніпро, вул. Слави, буд.40, де побачив ОСОБА_1, який знаходився поруч з автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1, двигун якого працював, при цьому у ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного спяніння (почервоніння обличчя та очей, нестійка хода, порушення вимови, запах алкоголю з ротової порожнини). З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було встановлено, що ОСОБА_1 приїхав на зазначеному вище автомобілі, вже перебуваючи у стані алкогольного спяніння, в звязку з чим останньому було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану спяніння, на що він відмовився, що стало підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя, оцінюючи всі докази за даною справою в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення Європейського Суду з прав людини від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Враховуючи зазначене вище, а також відсутність доказів, які б спростовували винні дії ОСОБА_1, а саме те, що останній, 09.01.2018 року не керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1, та не перебував у стані алкогольного спяніння у зазначений період часу, суддя приходить до обґрунтованого висновку про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, у відмові на вимогу інспектора патрульної поліції пройти медичний огляд для встановлення стану спяніння.

Безперечно, суддею взято до уваги посилання ОСОБА_1 на нібито необєктивність свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які, з його слів, обмовили його з мотивів помсти, проте в ході судового розгляду даної справи такі обставини не були доведені стороною захисту і не знайшли свого обєктивного підтвердження у достатніх і належних доказах, через що суддя критично оцінює таку позицію ОСОБА_1 і розцінює її як його спосіб захисту у даній справі.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують його відповідальність, в звязку з чим вважає за необхідне накласти на порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок в дохід держави.

Постанову може бути оскаржено або на неї може бути внесено протест прокурора до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.П. Калініченко

Постанова підлягає пред'явленню до виконання протягом трьох місяців з дня вступу в законну силу.

Постанова вступила в законну силу «___» ________ 201__ року.

Секретар: ____________

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -