Справа № 357/4965/18 Головуючий у І інстанції Буцмак Ю. Є.
Провадження № 33/780/712/18 Доповідач у 2 інстанції Дрига А. М.
Категорія 138 25.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кодаки Васильківського району Київської області, КНОКПП - НОМЕР_1, працюючого в ІВОГФЕШИН ГРУП м. Київ завгоспом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, 30 квітня 2018 року о 13 год. 20 хв. в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, під час руху не врахував дорожню обстановку, перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, що при зміні напрямку руху ліворуч привело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався попутно в лівій смузі руху. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною. Зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 та його захисника про призначення автотехнічної експертизи та про проведення повторного огляду місця події. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_3 одразу після зіткнення транспортних засобів залишив місце ДТП та від'їхав від місця зіткнення більше ніж на двісті метрів.

Заслухавши думку правопорушника ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 381280 від 30.04.2018 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- схемою місця ДТП, складеною поліцейським СРПП №1 ВУ ВП від 30.04.2018 року;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3;

- фотознімками, доданими до матеріалів справи.

Виходячи з наведеного, працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 належно виконав покладені на нього обов'язки щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки враховуючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, механічні пошкодження автомобілів, пояснення учасників ДТП, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до законного і обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2018 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, під час руху не врахував дорожню обстановку, перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, що при зміні напрямку руху ліворуч привело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався попутно в лівій смузі руху.

З схеми ДТП та фотографій, доданих до матеріалів справи, вбачається напрямки руху автомобілів, локалізація і характер пошкоджень транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 ПДР України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3б, 10.1, 10.4 ПДР України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв'язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Крім того, потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 30.04.2018 року він рухався на службовому автомобілі по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква, їхав по своїй смузі, побачив перешкоду та почав обганяти. Коли він проїжджав біля автомобіля OPEL VECTRA, водій розпочав рух та вдарив його автомобіль. На момент об'їзду він їхав в лівому ряду, в правому ряду стояв автомобіль OPEL VECTRA. Також біля точки зіткнення була вибоїна.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що всі обставини справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були досліджені всебічно, повно та об'єктивно, висновки суду ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення автотехнічної експертизи та проведення повторного огляду місця події є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявні всі докази, які надавались працівниками поліції та учасниками ДТП, які є належними і достатніми для прийняття рішення в справі, тому відсутня необхідність проведення автотехнічної експертизи та повторного огляду місця події.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_3 одразу після зіткнення транспортних засобів залишив місце ДТП та від'їхав від місця зіткнення більше ніж на двісті метрів, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини не впливають на прийняте судом рішення щодо визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_2 стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига