Справа №295/9522/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гулак Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу АП Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2017 року о 01 годині 35 хвилин в м. Житомирі по вул. Народицька, 15 громадянин ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських при виконанні ними службових повноважень, в громадському місці, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Крім того, 27.08.2017 року о 01 годині 35 хвилин в м. Житомирі по вул. Народицька, 15 громадянину ОСОБА_1 було висунуто вимогу залишити визначене місце та було обмежено доступ до визначеної території, а саме місце вчиненого правопорушення, що було необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя, здоровя людей, для збереження та фіксації слідів правопорушення відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національну поліцію», останній відмовився в грубій формі, чим здійснив злісну непокору законній вимозі працівника Національної поліції при виконанні ними службових повноважень.

Враховуючи, що зазначені адміністративні правопорушення вчинені однією особою, суд вважає за можливе обєднати справи в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав. Суду пояснив, що він та його родич ОСОБА_2, якого незаконно тримали у кайданках, постраждали від неправомірних дій працівників поліції. Вказує, що приїхав на місце, де зупинили ОСОБА_2, намагався зясувати причину зупинення та утримання родича, однак працівники поліції поводили себе агресивно, не допускали до ОСОБА_2, в подальшому застосували силу, після чого ОСОБА_2 стало зле та він потребував допомоги медиків, до приїзду швидкої допомоги до ОСОБА_2 не підпускали, крім цього, як вказує ОСОБА_1, на нього теж намагалися одягнути кайданки та застосували сльозогінний газ. Також зазначив, що з приводу неправомірних дій, зокрема, інспектора Шиманського звернулися до прокуратури міста.

Інспектор роти №4 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1, який приїхав на місце вчинення ОСОБА_2 правопорушення, погрожував працівникам поліції, поводив себе зухвало, перешкоджав оформленню матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим своїми діями вчинив правопорушення, передбачені ст. 173 та ст. 185 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що близько 24 години зателефонувала Віка, подруга ОСОБА_2, та повідомила, що їх затримали працівники поліції. Він приїхав з дівчиною, там вже перебував ОСОБА_1, який хотів поцікавитись у працівників поліції причину затримання його родича ОСОБА_2. Вказав, що від місця події знаходився на відстані близько 20 метрів. Зазначив, що інспектор Шиманський нікого не підпускав до автомобіля, відштовхував, ОСОБА_1 в очі пирснули балончиком, намагалися повалити його, крутили руки. Олексій хотів вийти з автомобіля, щоб допомогти ОСОБА_1, однак його схопили поліцейські, наносили удари, одягли кайданки, на прохання ОСОБА_2 викликали швидку, оскільки йому стало зле. Коли приїхала карета швидкої допомоги, він підійшов ближче, ОСОБА_2 намагався подивитися, що відбувається з ОСОБА_2, однак поліцейський ОСОБА_3 знову нікого не допускав, виштовхував, потім взагалі зачинив двері. Коли до ОСОБА_2 застосували балончик, ОСОБА_2 вказаний засіб теж попав в очі та він потребував допомоги. В лікарні ОСОБА_2 здав кров, його звільнили від кайданків та близько 02 години ночі відпустили додому.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що близько 24 години зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що перебуває в лікарні, оскільки затримали ОСОБА_2. В лікарню приїхав на своєму автомобілі Мітсубіші з ОСОБА_6, ОСОБА_2 був в кімнаті у кайданках, а також з ним були присутні четверо поліцейських, ОСОБА_1 перебував в коридорі. Інспектор Шиманський відштовхнув присутніх, при цьому наступив йому на ногу. ОСОБА_2 просив у поліцейських зняти кайданки, однак його прохання інспектори ігнорували, звільнили лише тоді, коли медичні працівники брали кров на вміст алкоголю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектора, вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №305490 від 27.08.2017 року; рапорт інспектора роти №4 батальйону УПП у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 від 27.08.2017 року; протокол про адміністративне правопорушення серії АА №305491 від 27.08.2017 року, приходжу до наступного висновку.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обєктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків.

Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» передбачено, що згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

У відповідності до п. 3 цієї Постанови судам необхідно мати на увазі, що відповідальність, зокрема, за ст. 185 КУпАП, настає лише за дії, вчинені винним у звязку з виконанням суддею, працівником правоохоронного органу службових обовязків, а так само у звязку з діяльністю члена громадського формування з охорони громадського порядку або військовослужбовця, повязаною з охороною громадського порядку.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження.

Оцінивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП, і дана обставина доведена належними й допустимими доказами, що не виключає склад адміністративних правопорушень в його діях.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38 ч. 2, 173, 185, 247 ч. 1 п. 7, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Обєднати в одне провадження справи №295/9522/17, №295/9524/17 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1.

Обєднаній справі присвоїти №295/9522/17.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Н.А. Гулак

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.