ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Запорожжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя справу про адміністративне правопорушення за адміністративним протоколом № 612, що надійшла з ГУ ДФС у Запорізькій області, про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, працюючої головним бухгалтером на ПАТ СК «Біополіс», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, перевіркою встановлено, що ПАТ СК «Біополіс» порушенно п.п. 44.1, 44.2 ст. 44 р. ІІ, п.п. 134.1.1, 134.1 ст.134 р. ІІІ Податкового Кодексу України, п. 30 МСБО 18 «Дохід», п.11 МСБО 32 «Фінансові документи: подання», п.9 МСБО 39 «Фінансові інструменти: визнання та оцінка», в результаті чого: занижено обєкт оподаткування всього на суму 783 260 грн. у тому числі: 2015 рік 290 848 грн.; 2016 рік 225803 грн.; 2017 рік 266609 грн., занижено податок на прибуток на загальну суму 140987 грн., у тому числі 2015 рік 52353 грн., 2016 рік 40644 грн., 2017 рік 47990 грн., ст.. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, представник адвокат ОСОБА_2 надав суду заперечення, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не визнає, та повідомила суд, що на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ СК «Біополіс» (код ) від 17.09.2018 року № 541/08-01-14-04/20702709, винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 10.10.2018 року, яке на теперішній час оскаржуються підприємством у Державній фіскальній службі України, про що суду надано копія скарги від 19.10.2018 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 КУпАП підставою для притягнення посадових осіб до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків.

Статтею 163-1 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Судом встановлено, що 09.10.2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області, складено адміністративний протокол № 612 про притягнення до адміністративної відповідальності головного бухгалтера ПАТ СК «Біополіс» () ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Обов'язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у діях порушника.

Вина особи може бути виражена у формі наміру або необережності. Намір особи на здійснення адміністративного правопорушення буде простежуватися тоді, коли особа, що його зробила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії або бездіяльності, передбачало їхні шкідливі наслідки й бажало їх або свідомо допускало настання цих наслідків. Необережність буде мати місце тоді, коли особа, що зробила адміністративне правопорушення, передбачало можливість настання шкідливих наслідків своїх дій або бездіяльності, але розраховувала на їхнє запобігання або не передбачало можливості настання таких наслідків, хоча повинно й могло їх передбачити.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ СК «Біополіс» (код ) від 17.09.2017 року № 541/08-01-14-04/20702709, винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 10.10.2018 року.

19.10.2018 року ПАТ СК «Біополіс» (код ) було подано до Державної фіскальної служби України скаргу про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 10.10.2018 року.

Тобто, податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 10.10.2018 року, складене на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ СК «Біополіс» () - № 541/08-01-14-04/20702709, в стані оскарження, а тому зазначений акт не може бути покладений в основу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки аналіз тільки самого акту перевірки не може служити належним доказом про те, що в діях ОСОБА_1, є склад адміністративного правопорушення, інших доказів суду не надано.

Аналізуючи в сукупності досліджені судом матеріали, суд приходить до висновку, що акт перевірки № 541/08-01-14-04/20702709 від 17.09.2018 року не є безумовною підставою для складання адміністративного протоколу, а дає лише підстави для додаткової перевірки. Акт не є нормативним документом, а лише висновком за результатами проведеної перевірки уповноважених на те осіб, а відтак, акт не є достатньою підставою для складання адміністративного протоколу, за відсутністю інших достатніх даних.

Разом з тим, акт перевірки не заміняє та не доповнює протокол про адміністративне правопорушення, оскільки саме в протоколі мають бути відображені всі обставини правопорушення.

Крім того, суд вважає, що акт перевірки не є єдиним доказом, на підставі якого приймається обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1, оскільки містить субєктивну оцінку викладену в акті службовою особою, якою проведена перевірка.

Таким чином, провадженням по справі підлягає закриттю, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 163-1, 283, 284 КпАП України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, закрити у звязку з відсутністю в її діях адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А.Крамаренко