Справа № 163/1482/18 Провадження №33/802/179/18 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 472 МК УКраїни Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Б., представника митного органу Пікалюка М.С., захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника митниці Джиги Д.В. на постанову судді Любомльського районного суду від 05 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді провадження щодо ОСОБА_4 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КупАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Інспектором Волинської митниці складено протокол про те, що ОСОБА_4, слідуючи 11.05.2018 з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мерседес», н.з. НОМЕР_1, з причепом, н.з. НОМЕР_2, намагався перемістити вказаний причіп з приховуванням від митного контролю шляхом надання йому вигляду іншого, прикріпивши табличку з написами «МП «Завод автопричепів, запчастин», VIN НОМЕР_3» та н.з. НОМЕР_2, з поданням органу доходів і зборів як підстави переміщення транспортного засобу документа, що містить відомості про інший причіп, - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції т.в.о. заступника начальника митниці Джига Д.В. в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя, в порушення вимог ст.280 КУпАП, не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки він намагався перемістити через митний кордон України автомобільний причеп з прихованням від митного контролю, тобто шляхом надання одним товарам вигляду інших. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану та притягнути правопорушника до відповідальності за ст.472 МК України.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, думку захисника, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ст.472 МК України вказаної вимоги закону дотримав.

Відповідальність за ст.472 МК України настає у випадку недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.4 МК України, декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

За змістом ч.5 ст.265 МК України, декларант може здійснювати декларування товарів самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Норми ч.1 ст.266 МК України передбачають обов'язок декларанта надати до митних органів достовірну митну декларацію, за вимогою митних органів надати товар для огляду, сплатити митні платежі.

Факт ввеезення причепу в України стверджено протоколом про порушення митних правил, письмовими поясненнями ОСОБА_4, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Крім того, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та інженера-механіка ОСОБА_6, актом огляду реалізованого транспортного засобу №900000/18004726 від 16.04.2018 року, актом приймання-передачі транспортного засобу серії ТОВ №567120, інформацією територіального сервісного центру 0744 МВС у Волинській області стверджено факт придбання ОСОБА_4 в МП «Завод автопричепів, запчастин» причепа з ідентифікаційним номером VIN НОМЕР_3 та його наступної реєстрації в органах МВС.

З відомостей бази даних АСМО «Інспектор» вбачається те, що на виїзд з України причіп митний кордон не перетинав, а також поясненнями інженера-механіка заводу-виробника ОСОБА_6 про те, що наданий йому для огляду причіп підприємством не виробляється.

Однак, судом першої інстанції, підставно не взято до уваги пояснення ОСОБА_6 що для огляду йому надавались фотографії з телефону інспектора митниці, які не приєднані до протоколу про порушення митних правил, оскільки сама процесуальна дія вчинена з порушенням ст.514 МК України. Долучена до пояснень ОСОБА_7 роздруківка містить вигляд причепа ззаду, що не дає можливості належної його ідентифікації. До того ж ОСОБА_7 не було повідомлено про дообладнання причепа каркасом і тентом, що очевидно відрізняє такий причіп від зображеного в акті огляду №900000/18004726.

Сама по собі відсутність в базі даних АСМО «Інспектор» інформації про вивезення причепа з н.з. НОМЕР_2 за межі митної території України не дає достатніх підстав для висновку про неможливість його вивезення в той чи інший спосіб (наприклад, як вантаж на іншому причепі).

Крім цього, в митній декларації ОСОБА_4 зазначив, що він ввозить напівпричіп, дообладнаний каркасом і тентом за ціною 1860 польських злотих, що підтверджено польським підприємцем ОСОБА_8, який проводив такі роботи.

Факт дообладнання підтверджується документально ( а.с.119).

Отже, досліджені докази не дають достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 ввіз в Україну інший, а не придбаний в МП «Завод автопричепів, запчастин» причівп з ідентифікаційним номером VIN НОМЕР_3, який в подальшому був зареєстрований у встановленому порядку з видачою н.з. НОМЕР_2.

Ознака надання причепу вигляду іншого свого об'єктивного підтвердження не знайшла, а трасологічна експертиза щодо використання ідентифікаційної таблички по справі митницею не проводилась. В той же час при виконанні товарознавчої експертизи причіп експертом ДПМЕ ДФС ідентифіковано як колісний транспортний засіб марки «ПГ-02», ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_4 в даному випадку відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки досліджені по справі докази приводять до висновку, що вина в діях ОСОБА_4 не доведена і не встановлена митними органами.

За таких обставин, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Правильно вирішено питання і щодо вилученого товару.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника митниці Джиги Д.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 05 жовтня 2018 року, якою провадження щодо ОСОБА_4 за ст.472 МК України, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського О.М. Клок

апеляційного суду