Справа № 785/2281/18
Провадження № 3/522/3246/18
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої суддею Малиновського районного суду м. Одеси, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення, 21 березня 2018 року заступником начальника відділу Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 був складений протокол № 262 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно судді Малиновського районного суду м. Одеси Поліщук І.О., яка, на думку поліцейського, який склав вищевказаний протокол, порушила вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), за кваліфікуючими ознаками: неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді судді Малиновського районного суду м. Одеси, тобто будучи державним службовцем, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані від отриманого одноразового доходу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме заробітної плати у листопаді 2016 року у розмірі 85 566, 95 гривень (нарахована частина заробітної плати за першу половину місяця).

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни в майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Прокурор в судове засідання просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої письмові пояснення, подані до суду, в яких остання просить звернути увагу на те, що їй не була нарахована сума у розмірі 117 169, 35 гривен., а з урахуванням податків значно менша сума, приблизно 80000 гривень. Зауважила, що вказані грошові кошти є компенсацією за невикористанні щорічні відпустки за пять років, з 2010 по 2015 роки, грошові кошти мали бути сплачені своєчасно, однак в порушення законодавства цього зроблено не було. Також вважає, що довідка ТУ ДСА в Одеській області не може свідчити про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки не підтверджує факту отримання одноразового доходу, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року. Просила провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши думку прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, яка підтримала свої письмові пояснення, ретельно дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити, виходячи з наступного.

Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Згідно з ст.58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом,

При розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», станом на 01.01.2018 року, прожитковий мінімум, встановлений для працездатної особи складає 1762 гривень. Тому, 50 прожиткових мінімумів на 1 січня поточного року складає 88 100 грн.

Згідно з листа та довідки ТУ ДСА в Одеській області встановлено, що ОСОБА_1 у листопаді 2016 року було нарахована заробітна плата у розмірі 117 169, 35 гривень. З вказаної суми утримано податків на 22 948,02 грн. Тобто, ОСОБА_1, фактично отримала заробітну плату у розміру 94 221, 33 гривень за листопад 2016 року двома платіжками (за першу половину місяця 85 566, 95 грн., за другу половину місця 8 654, 38 грн.)

Таким чином, судом встановлено, що сума отриманого одноразового доходу ОСОБА_1 за першу половину листопада 2016 року складає 85 566, 95 грн.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка полягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом обєктивних і субєктивних ознака, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Обєктивна сторона адміністративного правопорушення це зовнішні ознаки та обставини, які характеризують адміністративне правопорушення, а саме: діяння, шкідливі наслідки та причинний зв'язок.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення наявність вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною формою вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість.

Крім того, згідно з п.2 розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа № 1-27/2010).

Таким чином, в наданих матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 усвідомлювала суспільну небезпечність неповідомлення (несвоєчасного повідомлення) про суттєві зміни в майновому стані, передбачала можливість настання негативних наслідків неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

В той же час, в поясненнях ОСОБА_1 зазначала, що вона навіть не усвідомлювала, не передбачала та не бажала настання цих наслідків, оскільки вказані грошові кошти є компенсацією за невикористані щорічні відпустки за пять років, з 2010 по 2015 роки, грошові кошти мали бути сплачені своєчасно, однак в порушення законодавства цього зроблено не було. Такі твердження ОСОБА_1 матеріалами провадження не спростовані.

Тобто з вищевикладеного вбачається, що в ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

При цьому, ОСОБА_1 у своїй щорічній декларації за 2016 рік, обєктивно та повно зазначила свою заробітну плату, отриману за основним місцем роботи, що на думку суду, свідчить про відсутність умислу в ОСОБА_1 на приховання своїх статків чи порушення вимог фінансового контролю.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обовязок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Також суд, на теперішній час не може враховувати отримання одноразового доходу у розмірі 85 556, 92 грн., таким, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, оскільки виплачені грошові кошти є компенсацією за невикористані щорічні відпустки за пять років, з 2010 по 2015 роки, та на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, стосовно ОСОБА_1, 50 прожиткових мінімумів складає 88 100 гривень.

Викладені обставини свідчать, що в діях ОСОБА_1 відсутня обєктивна сторона і субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаної правовою нормою, у звязку з чим, провадження по справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 24, 38, 172-6, 221, 245, 247, 254, 268, 280, 283, 284, 293, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, розпочате на підставі протоколу № 262, складеного 21 березня 2018 року, за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови в апеляційний суд Одеської області.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси В.В. Іванов

19.04.2018