АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2574/18 Номер провадження 33/786/656/18Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ст.124 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 31 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт Решетилівка Полтавської області, зареєстрований в АДРЕСА_2, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, неодружений, приватний підприємець,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження у справі закрите на підставі п.7 ст.247 цього Кодексу у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що він 27 лютого 2018 року о 00 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Honda Legend» днз НОМЕР_1 по вул. Половка, 64 в м. Полтава, в порушення п.10.1, п.12.1 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Fiat» днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Водночас зазначає про відсутність передбачених законом підстав для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст.38 КпАП України.

Інші учасники процесу постанову не оскаржили.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватися юридичною допомогою адвоката забезпечене судом апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги порушника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення ґрунтуються на зібраних в установленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Диспозицією ст.124 КпАП України встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Приписами п.12.1 цих Правил встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Honda Legend» днз НОМЕР_1 по вул. Половка, 64, в м. Полтава, в порушення наведених вимог пунктів Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Fiat» днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку.

При цьому суддя прийшов до обґрунтовано висновку про те, що в даному випадку зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «Fiat» днз НОМЕР_2 з огляду на дані протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 лютого 2018 року та схеми місця ДТП (а.с.4-7, 8).

Оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КпАП України, суддя правильно закрив провадження в справі щодо ОСОБА_3 на підставі п.7 ст.247 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про необхідність виключення з тексту постанови висновку про визнання винуватим ОСОБА_3 з огляду на закінчення строків, передбачених ст.38 КпАП України є необґрунтованими.

Підстава для закриття провадження в справі згідно зі ст.38КпАП України не є такою, що реабілітує особу. Тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закриття провадження в справі на підставі ст.38 КпАП України щодо особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення, є порушенням прав цієї особи та є недопустимим.

Тобто, обов'язковою умовою закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності з нереабілітуючих підстав є вчинення особою адміністративного правопорушення. Отже, при вирішенні питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення суддя повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні. Тільки після цього можна постановити у визначеному КпАП України порядку відповідне судове рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Отже, встановлюючи винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення при закритті провадження в справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суддя діяв у відповідності до вимог законодавства та керувався засадами верховенства права.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 31 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Костенко В.Г.