Провадження № 33/4820/156/18
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді арешту строком 5 діб.

За постановою суду, 15.09.2018 року приблизно о 21 год. 20 хв., ОСОБА_1 АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру, а саме: виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою своїй матері ОСОБА_2, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду змінити в частині накладення на нього адміністративного стягнення, а саме: накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, визначених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права. Вказує, що всупереч вимогам закону, винесення постанови відбулося без належного його повідомлення та за його відсутності. Судом необґрунтовано застосовано найсуворіше адміністративне стягнення у виді арешту строком 5 діб. Обставин, які б свідчили про негативну його характеристику, про те, що він притягувався раніше до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, чи вчиняв інші порушення, відповідальність за які передбачено законом, або ж інші фактичні дані чи обставини, що в сукупності надали б суду можливість обґрунтовано дійти висновків про особу порушника і обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в матеріалах справи - відсутні. Звертає увагу, що обставинами, які пом'якшують його відповідальність є те, що він свою вину у вчиненні правопорушення визнає, щиро розкаюється у скоєному правопорушенні.

Крім того, ОСОБА_3 просив поновити пропущений строк на оскарження вказаної постанови, оскільки такий пропущений з поважних причин. Вказану постанову отримав лише 17 листопада 2018 року.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки такий пропущений з поважних причин. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не був присутній при проголошенні постанови 1 жовтня 2018 року. Дана постанова отримана ним лише 17 листопада 2018 року, а тому він не мав можливості вчасно її оскаржити протягом 10 днів з дня її винесення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи і не заперечується в апеляційній скарзі, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення в час та при обставинах, викладених в постанові повністю підтвердив і сам ОСОБА_1 в процесі апеляційного розгляду.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Однак, як вбачається з постанови місцевого суду, визначаючи вид стягнення за вчиненні ОСОБА_1 дії, а саме вчинення насильства в сім'ї психологічного характеру, суддя належним чином не врахував положення вимог ст. 33 КУпАП та визначив найсуворіше стягнення в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення.

З таким висновком не можна погодитись, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону, постановлений без врахування особи порушника та фактичних обставин справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, з потерпілою примирився, остання його вибачила.

Обставин, що обтяжують відповідальність передбачених ст. 35 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення на правопорушника адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2018 року змінити в частині накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.