Справа 760/3350/18
Провадження № 3-2003/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління Держпраці у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 26-69/04 від 09.01.2018 року ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 41 КУпАП, а саме:

1. У порушення вимог частини 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 ЗУ №504, заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Адміністрацією філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» (ВП ВС Київ-Пасажирський) надано копію наказу №185 від 23.03.2017 про надання відпустки гр. ОСОБА_2 у період з 05.04.2017 по 14.05.2017 на 36 календарних днів. Відповідно до розрахунку заробітної плати за березень 2017 року Адміністрацією філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» (ВП ВС Київ-Пасажирський) гр. ОСОБА_2 нараховано заробітну плату в розмірі 13301.37 грн., але відповідно до платіжної відомості №89 від 05.04.2017 виплата проведена з порушенням вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 ЗУ №504.

2. У порушення вимог ст. 207 КЗпП України та ст. 18 ЗУ «Про колективні договори та угоди» за час проходження виробничого навчання, перекваліфікація або навчання іншим спеціальностям працівникам виплачується заробітна плата в порядку і у розмірах, що визначаються законодавством, адміністрацією філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» (ВП ВС Київ-Пасажирський) не дотримано.

Адміністрацією філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» (ВП ВС Київ- Пасажирський) надано колективний договір в якому зазначено п. 3.17 де визначено, що адміністрація оплачує технічне навчання працівників, яке проводиться у неробочий час, з розрахунку годинної тарифної ставки (окладу) за кожну годину навчання, але в межах фонду оплати праці.

Відповідно до наданої копії журналу занять 10.05.2017 з особовим складом проводилися навчання у неробочий час протягом 3 (трьох) годин. Відповідно до розрахункових листків за травень 2017 року відсутні відомості про нарахування т,"в виплату заробітної плати щодо проведення технічного навчання з особовим складом. Також адміністрацією не надано будь-яких інших документів які б підтверджували виплату заробітної плати відповідно до вимог ст. 207 КЗпП України, чим також порушено вимоги ст. 18 ЗУ «Про колективні договори та угоди».

3. У порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не провадиться в день звільнення.

Відповідно до наказу №110/ос від 07.06.2017 гр. ОСОБА_2 звільнено з 07.06.2017 із посади касир квитковий 1 категорії за ст. 38 КЗпП України. Відповідно до листка розрахунку заробітної плати за липень 2017 року гр. ОСОБА_2 нарахована заробітна плата в розмірі 530.93 грн., але відповідно до платіжної відомості №110 від 03.08.2017 року остаточний розрахунок проведено 03.08.2017 року що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала, судді повідомила, що у період з квітня по грудень 2017 року керівництво вокзалом станції Київ-Пасажирський здійснювалося ОСОБА_3, що підтверджується наказами від 06.03.2017 № 159/ос та від 04.12.2017 № 229/ос, які додала.

У період з 31.03.2017 року вона займала посаду завідувача кімнатою відпочинку пасажирів на вокзалі (наказ від 31.03.2017 №108/ос, який додала), а з 07.08.2017 начальником відділу сервісного обслуговування, що підтвердила наказом від 07.08.2017 №203/ос.

До виконання обов'язків начальника вокзалу станції Київ-Пасажирський вона приступила з 06.12.2017, що підтверджується наказом від 06.12.2017 №234/ос, а з 15.01.2018 звільнена за переведенням до виробничого підрозділу «Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті» філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця».

На підставі зазначеного просила суддю закрити провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час судового розгляду встановлено, що у період з квітня по грудень 2017 року керівництво вокзалом станції Київ-Пасажирський здійснювалося ОСОБА_3, а не ОСОБА_1, а тому вона не могла вчинити ті правопорушення, що інкримінуються їй управлінням Держпраці.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки обставини викладені в протоколі не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття провадження.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 38, 41, 256, 283, 284, КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Агафонов С.А.