Справа №575/1475/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - В'юник Н. Г.
Номер провадження 33/788/46/18 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 204-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення № 575/1475/17 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Великописарівського районного суду Сумської області від 18 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в постанові судді не наведено жодних прямих доказів того, що він намагався незаконно перетнути державний кордон України, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому не вказана кваліфікуюча ознака правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та не зазначено точне місце його вчинення, схема затримання не відповідає даним, які зазначені в протоколах, а свідки є зацікавленими особами. Крім того, вказує на порушення права на захист під час його затримання.

Постановою судді Великописарівського районного суду Сумської області від 18.12.2017 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, і на нього було накладено адміністративне стягнення на користь держави у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, 15.12.2017 о 08 год. 50 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» ВПС «Велика Писарівка» в напрямку н.п. Попівка (Україна) - н.п. Сподарюшино (РФ) в 80 м від лінії державного кордону в районі інформаційного покажчика № 131 був затриманий громадянин України ОСОБА_3, який разом з громадянином України ОСОБА_4 намагався незаконно перетнути державний кордон України до РФ поза межами встановленого пункту пропуску та перемістити поросят, чим вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України, вчинену групою осіб.

Будучи у відповідності до вимог ст.ст.268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду його апеляційної скарги, ОСОБА_3 в судове засідання 11.04.2018 не з'явився і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи не надав, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи у відсутності цієї особи, оскільки останній приймав участь у попередніх судових засіданнях і надав апеляційному суду свої доводи на підтримку апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 375925 від 15.12.2017, суддя суду першої інстанції дійшла висновку про те, що ОСОБА_3 групою осіб вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза межами встановленого пункту пропуску через державний кордон, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні в судах першої та апеляційної інстанціях доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, об'єктивно підтверджується іншими доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення та схемою місця затримання, з яких вбачається, що 15.12.2017 о 08 год. 50 хв. прикордонним нарядом в 80 м від лінії державного кордону був затриманий громадянин України ОСОБА_3, який намагався незаконно в обхід встановленого пункту пропуску перетнути кордон України до РФ;

- рапортом ДІПС відділу прикордонної служби «Велика Писарівка» Серіка П.А. (особи, яка складала протоколи про адміністративні правопорушення та затримання), згідно якого 15.12.2017 близько 08 год. 45 хв. в районі і/п № 131 ним було помічено невідомих осіб, які намагалися перетнути державний кордон України;

- показаннями в суді першої інстанції в якості свідка працівника прикордонної служби «Велика Писарівка» ОСОБА_6, згідно яких 15.12.2017 під час несення служби в с. Попівка Великописарівського району ним разом з іншими співробітниками були виявлені два чоловіки, які прямували до лінії державного кордону України та щось несли в мішках. Помітивши прикордонників вказані особи почали втікати, однак їх було затримано, а в мішках виявлено поросят, яких останні намагалися незаконно перемістити через державний кордон України. Однією з затриманих осіб був ОСОБА_3;

- матеріалами справи про порушення митних правил № 592/742/18, відповідно до яких на ОСОБА_3 був складений протокол № 0917/80500/17 від 19.12.2017 за фактом спроби переміщення порося поза митним контролем, а саме поза місцем розташування митного органу на відстані 80 м від лінії державного кордону України в районі інформаційного покажчика № 131;

- постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 24.01.2018, згідно якої на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.482 МК України. Дане судове рішення ОСОБА_3 в апеляційному порядку оскаржене не було та набрало законної сили, що свідчить про згоду з прийнятим з цим рішенням судді та викладеними в ньому фактичними обставинами вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення.

Вказані показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не можуть бути узяті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються наведеними вище та дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами, які узгоджуються між собою, а тому вони є недостовірними доказами захисту.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана кваліфікуюча ознака правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, то вони є необгрунтованими і не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 намагався незаконно, поза межами встановленого пункту пропуску перетнути державний кордон України до РФ у напрямку н.п. Попівка (Україна) - н.п. Сподарюшино (РФ) в районі інформаційного покажчика № 131 і був затриманий прикордонним нарядом в 80 м від лінії державного кордону, що вказує на вчинення правопорушення групою осіб, за що і передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

З аналогічних підстав апеляційний суд не бере до уваги і доводи ОСОБА_3 щодо відсутності в протоколі точного місця вчинення правопорушення та невідповідності схеми затримання даним в протоколі, оскільки вони не відповідають матеріалам справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення чітко вказане місце незаконної спроби перетину державного кордону України, а саме - в районі інформаційного покажчика № 131 в 80 м від лінії державного кордону у напрямку н.п. Попівка (Україна) - н.п. Сподарюшино (РФ).

Будь-яких невідповідностей і суперечностей між вказаними вище доказами щодо місця затримання ОСОБА_3 апеляційним судом встановлено не було.

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що свідок ОСОБА_6 є зацікавленою особою, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей, які б свідчили про неупередженість цього свідка, а інший співробітник прикордонної служби Серік П.А. у якості свідка в суді першої інстанції не допитувався та відповідно його показання до уваги під час прийняття рішення суддею не бралися.

Не знайшли свого підтвердження також і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суддею суду першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків, так як із звукозапису та журналу судового засідання вбачається, що під час судового розгляду від ОСОБА_3 не надходило жодних клопотань з цього приводу.

Відсутні в матеріалах справи і будь-які письмові заяви про допит якихось свідків.

Не заслуговують на увагу також і доводи апеляційної скарги щодо порушення права на захист, оскільки з протоколу про адміністративне затримання вбачається, що про його затримання було повідомлено центр безоплатної правової допомоги, що відповідає вимогам ч.3 ст.261 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку разом з дослідженими доказами в апеляційній інстанції, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків судді фактичним обставинам справи є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а його апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Великописарівського районного суду Сумської області від 18 грудня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.