ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3392/18 Суддя суду 1 інстанції: Сіренко Ю.Ю.
Провадження № 33/818/86/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Колтунова А.І., за участю представника ДФС України ГУ ДФС у Харківській області - Штонда Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Згідно цієї постанови

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин України, мешканець АДРЕСА_1-

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Судом зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 104-20-40-12-15-35 від 16.04.2018 ГУ ДФС у Харківській області проведена перевірка фінансово-господарської діяльності Приватного підприємства «АЯ», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Диканівська, буд. 50, директором якого є ОСОБА_3, в ході якої булі встановлені наступні порушення, а саме: несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування податку на прибуток за 2017 рік по строку сплати 11.03.2018, фактично сплачено 06.04.2018.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою у зв'язку з відсутністю належних доказів, які б підвереджували склад адміністративного правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_3 просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження цієї постанови, посилаючись на те, що він в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, про розгляд справи не повідомлявся, копію цієї постанови отримав тільки 25.09.2018 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з'явився, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши пояснення представника ДФС, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постановляючи рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 104-20-40-12-15-35 від 16.04.2018 ГУ ДФС у Харківській області проведена перевірка фінансово-господарської діяльності Приватного підприємства «АЯ», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Диканівська, буд. 50, директором якого є ОСОБА_3, в ході якої булі встановлені наступні порушення, а саме: несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування податку на прибуток за 2017 рік по строку сплати 11.03.2018, фактично сплачено 06.04.2018.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-2 КУпАП неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини також підтверджуються актом камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток № 5458/20-40-12-15-21/32033283 від 16.04.2018, в якому зазначено, що ОСОБА_3, як платник, порушив терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по податку на прибуток, відповідно податкової декларації, з податку на прибуток підприємств за 2017 рік (№ від 28.02.2018) порядок строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

З даним протоколом ОСОБА_3 ознайомлений під розпис та власноручно в протоколі зазначив в графі пояснень: «відсутні», а тому посилання ОСОБА_3 про те, що він дізнався про протокол тільки з оскаржуваної постанови судом не приймається.

Даний факт підтверджений показаннями головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з юридичних осіб території обслуговування Східної ОДПІ м. Харкова управління податків і зборів з юридичних осіб - Штодною Н.О., яка надала їх в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до змісту частини 1 статті 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема, уповноважені на те посадові особи органів державної податкової служби (статті 51-2, 155-1, 162-1, 162-2, 163-1 - 163-4, 163-12, 164, 164-5, 164-16, 166-16, 166-17, 177-2, 204-3).

Перелік осіб, уповноважених на складення протоколу про правопорушення, є вичерпним, однак, у деяких випадках не визначається конкретна посадова особа, що має право складати такий протокол, а лише робиться посилання на те, що ця особа є уповноваженою на його складення.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до судового рішення, ОСОБА_3 в судові засідання суду першої інстанції не з'явився.

В матеріалах справи містяться відомості про те, що ОСОБА_3 судом направлялись повістки, (а.с. 8-14) які були повернути із зазначенням: «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції вжив всіх можливих засобів для того, щоб в належний спосіб сповістити правопорушника про час та місце розгляду справи, а останній ці сповіщення ігнорував.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином ОСОБА_3 не позбавлений був обов'язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов'язками об'єктивними причинами не обумовлено, а тому апеляційний суд вважає такі дії позицією захисту направленою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином порушень вимог ст.268 КУпАП судом першої інстанції не допущено.

Крім того, ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 41) в суді апеляційної інстанції, в суд апеляційної інстанції не з'явився, будь-яких доказів спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Інших доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 червня 2018 року за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 червня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду А.І. Колтунова