Єдиний унікальний номер №440/1923/18
Провадження №3/440/566/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Буського ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Буського районного суду Львівської області надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення серії БД №082899 від 12.09.2012 року та серії БР №031847 від 12.09.2018 року, складені поліцейським СРПП №2 Буського ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 щодо ОСОБА_2 за статтею 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП відповідно.

Постановою судді Буського районного суду Львівської області від 09.11.2018 року обидва протоколи про адміністративне правопорушення були обєднані в одне провадження, у відповідності до вимог статті 36 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 082899 від 12.09.2012 року, що 12 вересня 2012 року о 10 год. 17 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в селі Боложинів Буського району Львівської області, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яка подавалась за допомогою проблискових маячків червоно-синього кольору та звукової сигналізації, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Із іншого протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №031847 від 12.09.2018 року вбачається те, що 12 вересня 2012 року о 10 год. 17 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в селі Боложинів Буського району Львівської області в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Буськ, вул. Львівська, 77.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, його захисник - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні винність свого підзахисного у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень заперечив та подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушень. Стверджує, що надіслані на розгляд суду адміністративні протоколи є неналежними доказами, оскільки датовані та стосуються подій, які нібито мали місце 12.09.2012 року, огляд водія на стан спяніння проведений із істотними порушеннями норм законодавства понад дві години від моменту виявлення підстав для такого. Крім того зазначає, що жодних належних і допустимих доказів для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано не було.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Згідно вимог пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

У відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Аналогічна норма закріплена в пункті 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, де зокрема передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Натомість, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №031847 від 12.09.2018 року вбачається те, що 10 год. 17 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем о 10 год. 17 хв. Відтак, в силу вищенаведених норм законодавства, водій транспортного засобу повинен був пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоров'я не пізніше 12 год. 17 хв.

Проте, як вбачається із долученого до справи Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 234 від 12.09.2018 року, що точний час огляду ОСОБА_2 на стан його спяніння 12.09.2018 року о 12 год. 45 хв., тобто із порушенням порядку такого огляду. Більше того, із значеного медичного висновку вбачається, що ОСОБА_2 був направлений на вказаний медичний огляд працівником поліції ОСОБА_3 поза межами двохгодинного часу, а саме 12.09.2018 року о 12 год. 30 хв.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом із тим, надіслані на розгляд суду протоколи про адміністративне правопорушення серії БД №082899 від 12.09.2012 року та серії БР №031847 від 12.09.2018 року, складені щодо ОСОБА_2 за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, стоються подій, які мали місце 12.09.2012 року, тобто складені за спливом шести років, незважаючи на те, що інші докази по справі: рапорт поліцейського та медичний висновок складені від 12.09.2018 року, а тому не можуть вважатись належними і допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

З урахуванням викладеного, протоколи про адміністративне правопорушення серії БД №082899 від 12.09.2012 року та серії БР №031847 від 12.09.2018 року, складені щодо ОСОБА_2 за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 234 від 12.09.2018 року не відповідають критерію допустимості, а тому не можуть бути використані як докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявність лише рапорту поліцейського ОСОБА_4 від 12.09.2018 року, який на виклик до суду в якості свідка не зявився та не підтвердив викладених у ньому фактичних обставин, не може вважатись додастатнім доказом винуватості ОСОБА_2

Окрім цього, жодного відеозапису, який міг би об'єктивно свідчити про хід даної події, до даної справи про адміністративне правопорушення, до суду надано не було.

Будь-яких достовірних та належних доказів щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 122-2 КУпАП до суду надано не було.

За таких обставин, ураховуючи відсутність в матеріалах справи допустимих та достатніх доказів, які би підтверджували наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, суд вважає, що вина останнього у вчиненні ним зазначених адміністративних правопорушень є недоведеною.

Відтак, з урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за статтею 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП закриттю за відсутності у його діях складу даних адміністративних правопорушень.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за статтею 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутності у його діях складу даних адміністративних правопорушень.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос