Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1709/18 Головуючий у 1-й інст. Міхненко С. Д.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Грішина Є.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого приватним підприємцем,

в с т а н о в и в :

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови, 12 серпня 2018 року близько 01:05 год. ОСОБА_2, по вул. Велика Житомирська в м. Радомишль, керував автомобілем марки «ЗАЗ 110558», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Освідування для встановлення стану алкогольного сп'яніння проводилося в Радомишльській центральній районній лікарні. ОСОБА_2 своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

На постанову суду адвокатом Яременком Д.В., подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_2 було зупинено по надуманий підставах, ознак алкогольного сп'яніння у нього не було, а відповідно вимоги працівників поліції пройти медичний огляд були незаконними.

Вважає, що огляд у медичному закладі було проведено з істотними порушеннями, оскільки висновок про проходження огляду та акт огляду складено на бланках затверджених Наказом МОЗ та МВС від 09.09.2000 року №1452/735, який втратив чинність, що на його думку свідчить про недопустимість цих доказів.

Також, вказує на відсутність направлення про проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я.

Заслухавши пояснення захисника Грішина Є.О. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, з яких вбачається, що ОСОБА_2 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», від якого останній відмовився, висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до зазначеного висновку 12.08.2018 року ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, оскільки певні ознаки (нестійка хода, різкий запах алкоголю, незв'язна мова) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп'яніння, а також керував автомобілем.

Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку (за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків) відмовився. В подальшому, ОСОБА_2 погодився пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пояснень ОСОБА_2 слідує, що він керував автомобілем та зобов'язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння.

Зазначені докази, а також відсутність у ОСОБА_2 будь-яких заперечень при складанні протоколу та проходженні медичного огляду у закладі охорони здоров'я щодо правомірності дій працівників поліції та результатів огляду, його зобов'язання не керувати транспортним засобом до повного витверезіння у своїх письмових поясненнях, спростовують його доводи про те, що він в стані алкогольного сп'яніння не керував автомобілем «ЗАЗ 110558».

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують. Підстав для визнання висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння від 12.08.2018 року та акту №567 недопустимими доказами суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки огляд проведено компетентною особою з використанням дозволеного до застосування приладу алкотестеру «Драгер».

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Стягнення ОСОБА_2 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування, не дають підстав для скасування постанови і інші доводи апеляційної скарги, оскільки вони є формальними та не вказують, що при провадженні у справі були допущені такі порушення, які перешкодили чи могли б перешкодити прийняти суду законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук