Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Закаблук Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, працюючого трактористом у ТОВ "Агрофірма "Глушки", реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 29 липня 2018 року о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_3 в с. Глушки Білоцерківського району Київської області на 73 кілометрі автодороги М-05 Київ-Одеса керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Результат огляду із застосуванням спеціального технічного засобу "Drager Alcotest 6810" 2,93 ‰.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі, стверджуючи про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що висновки у постанові про те, що він визнав вину у вчиненні правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи. Транспортним засобом, який був припаркований на зупинці біля ринку в с. Глушки, він не керував і чекав на водія, який повинен був приїхати і відвезти його до місця проживання. Саме такі пояснення він давав у суді першої інстанції, однак оцінка їм надана не була і не досліджувалися докази керування ним автомобілем, в тому ______________________________________________________________________

Справа № 33/824/995/2018 Постанова винесена суддею Шовкоплясом О.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

числі не викликалися та не опитувалися свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

До апеляційного суду ОСОБА_3, який був своєчасно сповіщений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився і про поважні причини неявки не повідомив.

За таких обставин, враховуючи думку захисника, яка не заперечувала проти апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_3, оскільки згідно з ч.6 ст.294 КУпАП його неявка цьому не перешкоджає.

Заслухавши пояснення захисника Закаблук Л.О., яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, стверджуючи про те, що ОСОБА_3 транспортним засобом не керував і очікував товариша, який мав сісти за кермо автомобіля, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; показаннях газоаналізатора "Drager Alcotest 6810", згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_3 станом на 16 годину 49 хвилин 29.07.2018 року рівень алкоголю у видихуваному повітрі становив 2,93 ‰; письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які стали очевидцями того, як водій автомобіля НОМЕР_2 під час виконання розвороту ледве не здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4, і в присутності яких в подальшому було проведено огляд водія на стан сп'яніння; письмових поясненнях свідка ОСОБА_6, який засвідчив відмову ОСОБА_3 від підпису протоколу; розписці ОСОБА_7, якому було передано на зберігання автомобіль НОМЕР_2, що свідчить про застосування до ОСОБА_3 такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, як тимчасове відсторонення від керування транспортним засобом; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він транспортним засобом не керував, спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які, дійсно, в судове засідання не викликалися, однак відповідне клопотання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не заявлялося, і їхні письмові пояснення ОСОБА_3 під сумнів не ставить.

До того ж, відеозаписом зафіксовано, що працівникам патрульної поліції ОСОБА_3 не повідомляв, що не керував транспортним засобом і очікував на прибуття особи, яка мала сісти за кермо автомобіля. Навпаки, поліцейські пропонували ОСОБА_3 зателефонувати тверезій особі, щоб передати їй транспортний засіб, в той час як порушник просив віддати йому ключі від автомобіля, щоб у спокійному темпі поїхати додому за кермом.

А тому доводи в апеляційній скарзі, які по суті є поясненнями стосовно адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає неправдивими, розцінює як намагання ухилитися від адміністративної відповідальності і не приймає до уваги.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М.Тютюн