Справа № 395/880/18
Провадження № 3/395/424/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Орендовський В.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого інструктором в ОКНКК «Аграрник», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 031235 від 29.06.2018 року вбачається, що 29 червня 2018 року о 22 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_1, в м. Новомиргород по вул. Шевченка керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком РТМО «Новомиргородське» № 29 від 29.06.2018 року. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest 6510 в лікарні РТМО «Новомиргородське». У вказаному протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за ст.130 ч.1 КУпАП не визнав та зазначив, що 29.06.2018 року керував службовим автомобілем ВАЗ 21061. Керував автомобілем у тверезому стані. Останній час має проблеми з зубами, у звязку з чим проходить лікування у стоматолога та періодично вживає ліки з метою знеболювання. Після того як його зупинили працівники поліції, йому не запропонували пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу попросили проїхати у лікарню пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння. У лікарні дув у трубочку, працівники лікарні заповнювали якісь документи, йому ніяких документів не давали підписувати, не давали ніяких копій документів, а також не сказали який результат медичного огляду. Свідків події у лікарні не було і взагалі при ньому нікого не допитували як свідків. У подальшому щодо нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП України.

Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ст.251 КПК України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Також ч.5 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцією (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі в якій в розділі IX.

Судом встановлено, що всупереч вимог ст.266 КУпАП, вищевказаної інструкції огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився, а йому одразу було запропоновано їхати до РТМО «Новомиргородське».

Що стосується висновку РТМО «Новомиргородське» № 29 від 29.06.2018 року про визначення стану спяніння, який складено о 22 год. 55 хв. 29.06.2018 р., то необхідно зазначити наступне.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що його ніхто не ознайомлював з висновком за результатом обстеження на стан спяніння та відповідно йому не було надано копію такого документу.

З дослідженого у судовому засіданні висновку РТМО «Новомиргородське» № 29 від 29.06.2018 року вбачається, що у ньому відсутній підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду (ОСОБА_1В.), доказів отримання ОСОБА_1 такого документу працівниками поліції суду також не надано, що є порушенням п.17 та п.20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року N 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858.

З дослідженого судом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, який на запит суду було надано начальником РТМО «Новомиргородське», не вбачається коли саме ОСОБА_1 направлявся на такий огляд в РТМО «Новомиргородське», оскільки відсутня дата направлення.

Крім того, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 031235 від 29.06.2018 складено о 22 год. 20 хв., а висновок РТМО «Новомиргородське» № 29 від 29.06.2018 року складено лише о 22 годині 55 хвилин, тобто на момент складення вказаного протоколу результатів проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння ще не було.

Оцінюючи допустимість і можливість використання направленого до суду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд, окрім встановленого вище, керується наступним.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, перед судом поставлена під обґрунтований сумнів допустимість як доказу протоколу в справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому відповідно до раніше зазначених правових положень та ст.62 Конституції України він не береться судом до уваги. Долучені до матеріалів справи інші докази (письмові пояснення свідків) не спростовують викладених порушень.

Відтак, зважаючи на порушення порядку проведення огляду особи на стан алкогольного спяніння, наслідком чого є визнання судом недопустимим доказом висновку РТМО «Новомиргородське» № 29 від 29.06.2018 року, а також визнання протоколу в справі про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, суд не вбачає законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: В. А. Орендовський