Справа № 127/3850/18
Провадження № 33/772/321/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач: Дедик В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Дедик В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 притягнутий до адмінвідповідальності за те, що 12.02.2018року о 13.25год. по вул. Л. Ратушної, 94, в м. Вінниці здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі т.з. Geely МК, д.н.з. НОМЕР_1, без одержання ліцензії на даний вид діяльності та без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КпАП України.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що він здійснював господарську діяльність 2 дні, так як в доданих до протоколу поясненнях він зазначив, що здійснив виїзд на автомобілі другий раз, маючи на увазі виїзд транспортним засобом з гаража після тривалої хвороби з листопада 2016р., а також ОСОБА_2 зазначає, що не здійснював в той же день перевезення пасажирів за винагороду і інспектор не міг бачити отримання коштів, а обладнання автомобіля фішкою «таксі» не заборонене існуючим законодавством, та він не міг бути притягнутий до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 164 КпАП України так як не являвся суб'єктом підприємницької діяльності та суб'єктом господарювання, і навіть разове вчинення перевезення не утворює складу адмінправопорушення.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що він раніше мав ліцензію на перевезення пасажирів на таксі, але через хворобу, не продовжив дію ліцензії так як тривалий час лікувався, через брак коштів, оскільки він та дружина є пенсіонерами, вирішив спробувати чи зможе в подальшому займатися даним видом господарської діяльності за станом здоров'я та був виявленим в ході рейду контролюючими органами, після чого не займається перевезенням пасажирів, просить врахувати його матеріальне становище, через мізерні пенсії та необхідність продовжувати вживати ліки, визначений штраф для нього є надзвичайно великим та залишить без засобів до існування, а тому просить скасувати постанову суду.

Представник Держслужби України з безпеки на транспорті Гончаренко І.В. пояснив, що ОСОБА_2 був виявлений в ході рейду, як такий, що намагався перевозити пасажирів, з цією метою його автомобіль був обладнаний фішкою «таксі», хоча ліцензія на такий вид діяльності була скасована, даних про те, що він систематично займається незаконним перевезенням пасажирів у органу, який він представляє, немає.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали адміністративної справи апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції підійшов формально до розгляду даного протоколу, не врахував даних про особу правопорушника, його стан здоров'я та матеріальний стан, а тому постанова суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

ОСОБА_2 визнав вину в тому, що намагався проводити господарську діяльність з перевезення пасажирів на власному автомобілі, обладнаному фішкою «таксі», 12.02.18р., надав документи, які підтверджують його пояснення про перенесену тяжку хворобу та що він до хвороби займався даним видом господарської діяльності на законних підставах, а також довідки про матеріальний стан його дружини, яка є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі 1373 грн., а також він отримує пенсію в розмірі 2201 грн., що свідчить про невеликі доходи, а тому визначений судом першої інстанції штраф в розмірі 17000 грн. поставить його сім'ю в складне матеріальне становище, також ОСОБА_2 пояснював, що саме невеликі пенсії змушували його займатись господарською діяльністю до захворювання.

Згідно ст. 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, але не з метою поставити особу в складне матеріальне становище через відсутність достатніх коштів для існування.

Зважаючи на те, що діями ОСОБА_2 не спричинено значної шкоди інтересам держави, воно припинене, він розкаявся у вчиненому, правопорушення ним вчинено через складне матеріальне становище, вперше, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення, з закриттям провадження в даній адміністративній справі.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2018року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КпАП України до штрафу в розмірі 17000 грн. скасувати та звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, закривши провадження в даній адміністративній справі та обмежитись усним зауваженням ОСОБА_2 про недопустимість порушення ним в майбутньому законодавства в сфері здійснення господарської діяльності.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області: В.П. Дедик

Згідно з оригіналом:

Суддя: