Провадження № 33/824/783/2018 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 29 травня 2018 року о 15 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Саратовська, буд. 47, керував транспортним засобом марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, і, в порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що його було зупинено працівниками поліції безпричинно і вони запропонували проїхати в медичний заклад для медичного обстеження, проте він відмовився, оскільки в автомобілі знаходилася дружина з хворою малолітньою дитиною та велика кількість продуктів, які швидко псуються. Вказує, що під час складання протоколу свідків запевнили, що це лише формальність, а йому після складання протоколу дозволили сісти за кермо автомобіля. Вважає, що суддею порушено вимоги ст. 268, 280 КУпАП, оскільки розгляд справи проведено без його участі.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_2 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, рапортом інспектора патрульної поліції роти 7 батальйону 2 полку 1 УПП у м. Києві Барковської М.С., відео з нагрудної камери поліцейського та не заперечується самим ОСОБА_2

Доказам по справі судом надана належна оцінка і висновок про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 ПДР є вірним, оскільки водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних речовин.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп'яніння не підтверджені доказами і не спростовують висновку судді про винуватість ОСОБА_2

За змістом ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_2 за характером своєї роботи розвозить товар по торгівельним точкам, вона як фактична дружина ОСОБА_2 попросила його під час роботи завезти її з малолітньою дитиною до дитячої поліклініки у зв'язку з хворобою останньої. Під час повернення з поліклініки, автомобіль був зупинений і поліцейські безпідставно запідозрили її чоловіка у вживанні наркотичних засобів, хоча він ніколи їх не вживав.

З наданих до суду видаткової накладної та товарного чеку підтверджено версію ОСОБА_2 про перевезення ним 29.05.2018р. великої кількості м'ясних та рибних виробів на загальну суму близько 9 тис грн., що при його заробітній платі у 3750 грн. є значною сумою.

З дослідженого в судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейського не вбачається з візуального огляду ОСОБА_2 явних ознак наркотичного сп'яніння.

Таким чином, відсутність явних ознак наркотичного сп'яніння у ОСОБА_2 під час зупинки його автомобіля поліцейськими, перебування у автомобілі хворої малолітньої дитини, товарів, які у теплу пору року мають властивість швидко псуватися, відсутність технічної можливості пройти огляд на місці та необхідність витрачання тривалого часу на проходження огляду у медичному закладі, свідчать про можливість визнання вчиненого адміністративного правопорушення за своїм характером малозначним.

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з оголошенням йому усного зауваження та закриття провадження по справі.

Керуючись ст.22,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за малозначністю вчиненого і обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль