Номер провадження: 33/785/902/18
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Лиська В.П., подану в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Суворовського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень в дохід держави. Стягнутий судовий збір в сумі 275 гривень.

Не погодившись із зазначеною постановою суду 19 червня 2018 року захисник Лисько В.П., подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, строки подачі апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Лисько В.П. підлягає поверненню особі, що її подала з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення

цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був присутнім в суді першої інстанції під час розгляду його справи, не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а отже він був достеменно обізнаний про суть прийнятого судом рішення.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови суду розпочав перебіг саме з 09 листопада 2016 року - дати прийняття судом оскаржуваної постанови.

Про те, шо ОСОБА_3 знав про існування оскаржуваної постанови та погодився з нею свідчить і той факт, що 27 березня 2017 року він сплатив штраф в розмірі 340 грн., застосований до нього судом першої інстанції за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження №53451814 від 28 березня 2017 року. (а.с.22).

В свою чергу апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 - адвоката Лисько В.П. була подана до суду першої інстанції 19 червня 2018 року, тобто поза межами 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановлено ч.2 ст.294 КУпАП

В апеляційній скарзі захисник Лисько В.П. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, проте не наводить будь-яких причин, які обґрунтовують поважність пропуску його довірителем ОСОБА_3 вказано строку більш ніж на півтора року.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Звертаючись з апеляційною скаргою, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Лисько В.П. не надав доказів про наявність у ОСОБА_3 перешкод у реалізації свого права на оскарження постанови суду від 09 листопада 2016 року в установлений законом строк.

Докази, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, оскільки захисник Лисько В.П. подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних та достовірних причин припуску цього строку, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

На підставі викладеного, керуючись статтями 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику Лисько В.П., який діє в інтересах ОСОБА_3 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу захисника Лиська В.П., подану в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Суворовського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2016 року - повернути особі, яка її подала.

Копію постанови разом з апеляційною скаргою направити адвокату Лисько В.П.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко