Справа № 357/1543/18 Головуючий у І інстанції Закаблук О. В.
Провадження № 33/780/373/18 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 138 12.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі судді Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника Власенка М.Ф., представника потерпілого - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року, якою на

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Харківської області, громадянина України, працюючого заступником директора ТОВ «Аніко», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до постанови, 9 лютого 2018 року о 15 год. 00 хв. в с. Фурси Київської області, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Шкода «Фабіа» д.н.з. НОМЕР_2, на перехресті вул. Європейська-Грушевського, рухаючись з головної вул. Європейська, виконуючи поворот ліворуч на вул. Грушевського, не врахував дорожньої обстановки, не переконався у безпеці маневру повороту ліворуч, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка розділяла дві смуги руху в різних напрямках, внаслідок чого опинився на смузі зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген «Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який здійснював маневр виїзду на головну дорогу та повороту праворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Своїми діями, які виразились в порушенні п.п.2.3б, 10.1,10.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та закрити справу.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що судом неправдиво викладені обставити ДТП та її наслідки.

Вказує, що в ст. 124 КУпАП жодним чином не зазначено щодо нанесення комусь з учасників ДТП матеріальних збитків, хто, кому і в якому розмірі наніс матеріальні збитки можна визначити лише в цивільно-правовому порядку.

Вказує, що суд неправдиво виклав те, що ОСОБА_1 перетнув суцільну лінію, яка забороняла поворот ліворуч та дозволяла лише поворот праворуч, оскільки поворот наліво з вул. Європейської на вул. Грушевського дозволений, а вказаний судом факт про дозвіл повороту праворуч також не відповідає дійсності, тому що рухаючись праворуч, будь-який транспортний засіб заїде в будинки, розташовані праворуч по вул. Європейській в с. Фурси.

Судом ніде не зазначено, що водій автомобіля Фольксваген не виконав правила дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», який встановлений на вул. Грушевського при виїзді на вул. Європейська в с. Фурси.

Вказує і те, що водій автомобіля Фольксваген надав пояснення суду, що даного знака не бачив, це говорить про неуважність водія під час руху, але суд першої інстанції також цю обставину проігнорував, та в своїй постанові навіть не згадав.

Вказує, що в постанові зазначено, що він виїхав на зустрічну смугу автомобілю Фольксваген, але це не відповідає дійсності. Так, здійснюючи поворот наліво він впевнився, що на смузі зустрічного йому руху відсутні будь які транспортні засоби і починаючи його здійснювати він зіткнувся з автомобілем Фольксваген. Вказує, що зіткнення виникло на головній дорозі смуги руху в напрямку з м. Сквира в м. Біла Церква. Тому вважає, що саме водієм автомобіля «Фольксваген» були порушені вимоги дорожнього знаку 2.1 та вимоги п.16.11 ПДР України, внаслідок чого і сталась ДТП.

Вказує, що він здійснив поворот ліворуч з вулиці Європейської на вулицю Грушевського в с. Фурси згідно Правил дорожнього руху не порушуючи їх.

Щодо складання схеми ДТП, яку він підписав, та складання протоколу про дану ДТП, пояснює, що він є людина похилого віку, звик вірити у справедливість, і в даному випадку довірився на справедливість органів поліції, і не в повній мірі розуміючи те, що він підписує, по причині того, що після зіткнення автомобілів, з автомобіля Фольксваген вийшов кремезний молодий чоловік і наніс йому три удари в голову, у зв'язку з чим в нього було запаморочення голови. Протокол про ДТП був складений пізніше, він вже в деякій мірі міг керувати своїми діями, і побачивши що його в даній ДТП зробили винуватим, він його не підписував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, пояснення представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вказані вимоги закону дотримані суддею при розгляді справи щодо ОСОБА_1

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п.п.2.3б, 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху України, а саме, 9 лютого 2018 року о 15 год. 00 хв. в с. Фурси Київської області, керуючи автомобілем Шкода «Фабіа» д.н.з. НОМЕР_2, на перехресті вул. Європейська-Грушевського, він, рухаючись з головної вул. Європейська, виконуючи поворот ліворуч на вул. Грушевського, не врахував дорожньої обстановки, не переконався у безпеці маневру повороту ліворуч, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка розділяла дві смуги руху в різних напрямках, внаслідок чого опинився на смузі зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген «Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який здійснював маневр виїзду на головну дорогу та повороту праворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 зазначених вище вимог ПДР України, що призвело до наслідків у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Зазначені висновки судді стверджуються схемою ДТП, з якої вбачається, що зіткнення автомобілів сталося на зустрічній для автомобіля Шкода «Фабіа» смузі руху, протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, фотоматеріалами, які містяться в матеріалах справи та поясненнями водіїв- учасників ДТП.

Із урахуванням наведеного суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП та з дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Вид та розмір накладеного адміністративного стягнення ОСОБА_1 не оскаржується.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що водій автомобіля Фольксваген ОСОБА_4 порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого і сталася ДТП, є безпідставними, оскільки водій автомобіля Фольксваген повинен був надати дорогу лише тим автомобілям, яким він створював перешкоду чи небезпеку для руху і які, при цьому рухалися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху. Оскільки водій автомобіля Шкода ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч і при цьому допустив порушення вимог ПДР, а саме, при здійсненні повороту опинився на смузі зустрічного руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, то автомобіль Фольксваген, здійснюючи поворот праворуч не міг створювати йому перешкоду чи небезпеку для руху.

Також є безпідставними посилання ОСОБА_1 на порушення водієм автомобіля Фольксваген вимог п.16.11 ПДР України. Зазначеним пунктом Правил регулюється пріоритетність проїзду перехрестя нерівнозначних доріг. З урахуванням вимог даного пункту ПДР у поєднанні з положеннями п.10.5 та 1.4 ПДР суд вважає, що водій, який перебуває на другорядній дорозі повинен надати дорогу водіям, що рухаються по головній дорозі з дотриманням вимог ПДР. В даній дорожній обстановці водієм автомобіля Шкода ОСОБА_1 допущено порушення вимог п.10.5 Правил дорожнього руху і ці порушення знаходяться в прямому причинному зв»язку з наслідками у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Крім того питаннящодо правомірності дій водія автомобіля Фольксваген не є предметом розгляду в даній справі.

Також судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не вирішувалось питання щодо матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Не ґрунтуються на матеріалах справи також доводи апеляційної скарги про те, що суд неправдиво виклав фактичні обставини, а саме те, що ОСОБА_1 перетнув суцільну лінію, яка забороняла поворот ліворуч та дозволяла лише поворот праворуч, оскільки оскаржувана постанова не містить вказаного посилання.

Також, як вбачається з матеріалів справи, протокол та схема ДТП підписані учасниками дорожньо - транспортної пригоди, будь - яких зауважень з приводу складання протоколу чи схеми ДТП , у тому числі від ОСОБА_1, не надходило.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на схемі ДТП не відображено мікроавтобус, який зупинився на вул. Європейська та здійснював висадку пасажирів і який намагався об»їхати водій автомобіля Фольксваген, що ї призвело до ДТП є безпідставним, оскільки вказана обставина не спростовує факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.5 ПДР, що знаходиться в прямому причинному зв»язку з наслідками у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року , апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року щодо ОСОБА_1- залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька