Справа № 428/1431/18
Провадження №3/428/472/2018
Постанова

іменем України

05 квітня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в особі головуючого судді Макаренко І.Г., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН та паспортні дані в матеріалах справи відсутні, працюючого: ТОВ ВІСЛЕНД, менеджер, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, шосе БудівельниківАДРЕСА_1,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 245436, складеного інспектором 2 роти УПП в Луганській області ОСОБА_4 04.02.2018 року, видно, що 04 лютого 2018 року о 02-40 годині ОСОБА_2 по проспекту Гвардійський в м.Сєвєродонецьку керував транспортним засобом легковим автомобілем SKODA марки OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер» та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_2 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, пояснивши, що йому не пропонували проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_2, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту відмови ОСОБА_2, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказів правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення, пояснення двох свідків (понятих) та копія відеозапису з нагрудних камер працівників УПП на цифрових носіях, які були переглянуті в судовому засіданні.

Згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобовязаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відеозапис зі службових нагрудних камер поліцейських, який було проглянуто в судовому засіданні не містить причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та працівники поліції не повідомили водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки.

Викладені обставини свідчать про те, що поліцейський, як уповноважена особа, не мав права на зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2

Також, з відеозапису не видно, що ОСОБА_2 розяснювався порядок проходження медичного огляду чи наслідки відмови від його проходження у вигляді адміністративної відповідальності, зокрема можливості накладення такого виду адміністративного стягнення як штраф в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортним засобом. Також відеозапис не містить відомостей, хто є присутнім під час розяснення порядку проходження медичного огляду ОСОБА_2, чи є особи, які містяться на відеозаписі свідками, зазначеними у протоколі, чи членами екіпажу патрульної поліції, тощо. Чи розясненні особам, які присутні під час зазначеної події їх права та чи розуміють, що саме вони повинні посвідчити та з яких підстав. Особи понятих не встановлювались (не надавались відповідні документи). З відеозапису зі службових нагрудних камер поліцейських особи, які були запрошені в якості понятих називали зовсім інші прізвища, імя та по батькові, ніж ті, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на відеозапису не зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків, а навпаки вбачається, що ОСОБА_2 у присутності понятих двічі погоджувався на проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі, але за умови повернення йому ключів від автомобіля, які були в нього вилучені незаконно. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що оформлення протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 у зимовий час (04 лютого) тривало більш ніж три години.

Отже, суд вважає, що надані матеріали не містить належним чином посвідченої відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинення або у медичному закладі в присутності двох свідків, як і розяснення відповідних прав та наслідків такої відмови. Тобто у судовому засіданні не встановлено відомостей, які підтверджують відмову ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння. Усунути зазначені вище обставини суд позбавлений можливості через неявку зазначених у протоколі свідків у судове засідання.

Таким чином, суду не надано належних доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до а. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення у його відношенні на підставі протоколу серії БР № 245436 від 04.02.2018 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 268, 278, 280-287 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 на підставі протоколу серії БР № 245436 від 04.02.2018 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, та особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко