Код суду 233 № 233/2112/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Стадченко О.В. при секретарі Кравцовій Л.О., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, який народився 01 лютого 1999 року, є громадянином України, має середню освіту, не одруженого, не працюючого, навчається на 4 курсі в Горлівському автотранспортному технікумі, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- за ст. 130 ч.1 КУпАП, якому розяснені права відповідно до ст.ст.10,63 Конституції України та ст.268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2018 року о 23 годині 15 хвилин в м.Костянтинівка Донецької області по вул. Леваневського - вул. Сєрова, ОСОБА_1 керував мопедом Viper Fontom, обємом двигуна 49,9 см3, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова), від проходження на місці огляду за допомогою Alkotest 6810 «Drager» та проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі в установленому законному порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, чим порушив своїми діями вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні від 04.06.2018 року факт правопорушення не визнав та пояснив, що 25 квітня 2018 року вночі по вул. Леваневського м.Костянтинівка котив мопед Viper без номерного знаку, поруч з ним була його дівчина. На зустріч йому рухався автомобіль поліції, який зупинився поруч з ним. З нього вийшли працівники поліції, які почали розпитувати його з приводу куди він прямує, на що він відповів, що йде до гаражу. Працівники поліції звинуватили його у перебуванні в стані алкогольного спяніння, запропонували дихнути в обличчя, після чого їхати до м. Краматорська на огляд. Він казав поліцейський, що тверезий та останній раз вживав пиво днів зо два потому. На вимогу працівників поліції надати будь-які документи на посвідчення своєї особи він не міг, оскільки при собі їх не мав, а посвідчення водія в нього взагалі відсутнє, через що він разом з працівниками поліції на службовому автомобілі поїхали до нього додому. Після чого приїхали назад на місце зупинки, де в машині без присутності свідків склали протокол. На місці він написав пояснення, але що саме писав не памятає через сплив часу. Далі, працівники поліції зупинили двох свідків та у їх присутності запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння в медичній установі м. Краматорська, добре розуміючи, що вже пізня година та ніхто нікуди не поїде. Він відмовився їхати до медичної установи м. Краматорська для встановлення стану алкогольного спяніння. Після чого, працівники поліції у присутності свідків зясували в нього чи згоден він з протоколом. При цьому, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан спяніння на місці. Зазначив, що працівники поліції під час складання протоколу здійснювали на нього тиск, однак з вказаного приводу він до правоохоронних органів не звертався. На уточнююче запитання головуючого пояснив, що його зупинили в м. Костянтинівка Донецької області.

В судові засідання, які були призначені на 08 годину 30 хвилин 16 липня 2018 року та на 14 годину 30 хвилин 20 липня 2018 року ОСОБА_1, будучи попередженим про обовязковість явки і про наслідки неявки, не зявився, через захисника в усній формі повідомив про неможливість явки за станом здоровя.

Захисник ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про обовязковість його явки і явки ОСОБА_1 і про наслідки такої неявки, в судове засідання на 14 годину 30 хвилин 20 липня 2018 року умисно не зявився, участь ОСОБА_1 і свідків, на допиті яких наполягав не забезпечив. Перед судовим засіданням до канцелярії суду надав заяву про нібито погіршення стану здоровя.

Незважаючи на те, що ч.1 ст.277 КУпАП визначено пятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд протягом більше 2 місяців відкладав розгляд справи з причин, які були штучно створені які ОСОБА_1 так і захисником ОСОБА_4 Так, справа про адміністративне правопорушення призначалася до судового розгляду на 18 травня 2018 року на 08 годину 40 хвилин, проте за клопотанням ОСОБА_1 була відкладена на 25 травня 2018 року о 08 годині 50 хвилин. 25 травня 2018 року знову судове засідання не відбулось за неявки захисника без пояснень поважності неможливості прибуття в судове засідання, у звязку з чим ОСОБА_1 був попереджений про обовязковість його явки і явки захисника в наступне судове засідання і про наслідки неявки. В судовому засіданні, яке відбулось 04 червня 2018 року за клопотанням захисника про виклик свідків, в тому числі і сторони захисту, по справі була оголошена перерва до 25 червня 2018 року о 14 годині 30 хвилин (дата була узгоджена із захисником). Проте, 25 червня 2018 року захисник знову не зявився в судове засідання, не забезпечив явку свідків в судове засідання, а лише до канцелярії суду надав заяву про відкладення судового засідання у звязку з нібито перебуванням у відпустці. 06 липня 2018 року о 08 годині 00 хвилин судове засідання у справі не відбулось в тому числі у звязку з незабезпеченням захисником явки свідків сторони захисту. 16 липня 2018 року і 20 липня 2018 року ОСОБА_1 не зявився, поважність своєї неявки належними доказами не підтвердив. Крім того захисник ОСОБА_4 не забезпечив явку свідків сторони захисту в судові засідання, призначені на 16 липня 2018 року і 20 липня 2018 року. Всі наведені судом факти свідчать про умисне затягування ОСОБА_1 і захисником ОСОБА_4 розгляду справи про адміністративне правопорушення з метою спливу строків накладення адміністративного стягнення і як наслідок уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Крім того, оцінюючи причини неявки ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_4 в судові засідання, суд враховує, що останні не надали жодного допустимого і належного доказу, який би обєктивно і переконливо свідчив про те, що стан їх здоровя та наявні у них захворювання (внаслідок свого характеру, важкості, гостроти тощо) не давали їм можливості зявитися до суду та здійснити захист своїх прав, а тому не беруться до уваги як поважна причина, яка перешкоджає реалізувати останніми право на захист шляхом участі в судовому розгляді справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

З огляду на викладене на даний час судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення права ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні. Подальше відкладення розгляду справи, яка має бути розглянута в пятнадцятиденний строк, може призвести до її розгляду в строк понад 3 місяці, що на переконання суду за відсутності достатніх обґрунтованих підстав та поважних причин порушуватиме одне з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, визначене ст.245 КУпАП, яким є своєчасне зясування обставин справи. Тож, суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_4

Отже, незважаючи на таку позицію ОСОБА_1 суд вважає, що вина останнього у вчиненому адміністративному правопорушенні доведена в повному обсязі, сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, свідок ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснив, що він працює поліцейським СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області. 25 квітня 2018 року вночі під час несення служби у м. Костянтинівка Донецької області по вул. Леваневського, був зупинений мопед, без номерного знаку, який рухався по вул. Леваневського, на якому знаходилося двоє людей без шоломів. Під час перевірки документів, у них виникла підозра щодо перебування водія вказаного мопеда в стані алкогольного спяніння через те, що він мав ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, мляву мову. У присутності двох свідків, яки були запрошені з проїжджаючих машин, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера на місці або проїхати до медичної установи, на що він відмовився та пояснив, що дійсно того дня вживав алкогольні напої, а саме 0,5 л пива. Далі у присутності свідків ОСОБА_1 були розяснені його права та складений протокол. Крім того, ОСОБА_1 особисто написав письмові пояснення, які додані до протоколу. Зазначив, що працівники поліції будь-якого тиску на останнього не здійснювали. Також, вказав на те, що проводилася відеофіксація правопорушення на мобільний телефон.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 012206 від 07 квітня 2018 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, 25 квітня 2018 року о 23 годині 15 хвилин в м. Костянтинівка по вул. Леваневського - вул. Сєрова ОСОБА_1 керував мопедом Viper Fontom, обємом двигуна 49,9 см3, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного спяніння(запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова), від проходження на місці огляду за допомогою Alkotest 6810 «Drager» та проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі в установленому законному порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, чим порушив своїми діями вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 (суд приймав всі можливі законні заходи по виклику свідка в судове засідання, як шляхом надіслання заказною поштою судових повісток, так і шляхом надіслання телефонограм, однак свідок в судове засідання не з*явився; тому суд бере до уваги його письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення), 25 квітня 2018 року о 23 годині 15 хвилин його було запрошено працівниками поліції в якості свідка. В його присутності та присутності ще одного свідка, ОСОБА_1 було запропоновано продути прилад Alkotest 6810 «Drager» або проїхати до медичного закладу для встановлення стану алкогольного спяніння, на що ОСОБА_1 категорично відмовився.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 (суд приймав всі можливі законні заходи по виклику свідка в судове засідання, як шляхом надіслання заказною поштою судових повісток, так і шляхом надіслання телефонограми, проте в телефонній розмові свідок пояснив, що не може прибути в судове засідання, оскільки буде перебувати поза межами міста Костянтинівки до 17.09.20018 року, однак повідомив, що дійсно його зупиняли працівники поліції і відбирали пояснення; тому суд бере до уваги його письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення), 25 квітня 2018 року о 23 годині 15 хвилин його було запрошено працівниками поліції в якості свідка. В його присутності та за участі ще одного свідка, ОСОБА_1 було запропоновано продути прилад Alkotest 6810 «Drager» або проїхати до медичного закладу для встановлення стану алкогольного спяніння, на що ОСОБА_1 категорично відмовився.

Не довіряти письмовим поясненням свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ставити їх під сумнів у суду немає підстав, оскільки під час дослідження відеозапису доданого до протоколу, суд пересвідчився, що дійсно в присутні двох свідків ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці, або в медичному закладі, на що останній відмовився і пояснив, що вживав спиртні напої.

Під час дослідження відеозапису доданого до протоколу чітко зафіксовано рух мопеду під керуванням ОСОБА_1, присутність двох свідків та відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі та продуття приладу Alkotest 6810 «Drager».

Відповідно до довідки інспектора Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 від 03.05.2018 року ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався. Посвідчення водія не має.

Аналізуючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП доведена поза розумним сумнівом. Також суд вважає, що поліцейські, при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, діяли у відповідності до своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення визнається судом допустимим доказом, як і інші докази, досліджені в судовому засіданні зокрема, пояснення свідків, диск із відеозаписами, які обєктивно узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи та підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1, а також порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України. Відсутність зазначення в протоколі області, на що звертав увагу захисник, була усунена в судовому засіданні, шляхом уточнюючих запитань до ОСОБА_1, який пояснив, що події відбулись в м. Костянтинівка в Донецькій області. Крім того, на думку суду, не зазначення в протоколі області, не впливає на допустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тож, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозвязку, суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП - як відмова особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував мопедом , а лише котив його, і працівники поліції не пропонували йому на місці продути алкотестер, оскільки вони беззаперечно були спростовані відеозаписом доданим до протоколу, а також показами свідків.

Крім того, суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу здійснення на нього тиску з боку працівників поліції, у звязку з чим він вимушений був підписати протокол і пояснення, оскільки обєктивно жодним належним доказом дані обставини в судовому засіданні не доведені, навпаки з відеозапису вбачається, що працівники поліції діяли в межах наданих повноважень і у відповідності до закону.

Тож, суд розцінює таку позицію ОСОБА_1, як спосіб захисту і намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, при визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, яке оцінюється як грубе, оскільки діяльність повязана з керуванням транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки; даних щодо особи винного, ступінь його вини, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати таке стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 352 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами.

Штраф слід перерахувати на р/р 5001, отримувач Донецьке УК/Дон. обл./21081300, код за , МФО 899998, банк Казначейство України (ЕАП), ККДБ- 21081300, (символ звітності банку - 149).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок, який слід перерахувати на поточний рахунок 5058, отримувач Костянтин.УК/м. Костянтинівка/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37890775, банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ел. адм. податків), код банку (МФО ГУДКСУ) 899996, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути предявлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя: О.В. Стадченко