Дата документу 11.12.2018 Справа № 554/9790/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173 та 185 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, водія ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничі», РНОКПП №

в с т а н о в и в :

27 листопада 2018 року, близько 21 год. 30 хв., порушник ОСОБА_1, перебуваючи стані алкогольного спяніння по вулиці Стрітенська, 34А в м. Полтаві, виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 та інших громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Також, відповідно до протоколу, складеного інспектором роти №2 БУПП в Полтавській області ДПП капралом поліції ОСОБА_3 порушник ОСОБА_1 «27 листопада 2018 року, близько 21 год. 30 хв., вчинив хуліганські дії, не виконав законну вимогу капрала поліції ОСОБА_3 припинити правопорушення, продовжував нецензурно висловлюватися , поводив себе агресивно, погрожував фізичною розправою та штовхав», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні хуліганства визнав повністю, підтвердивши факт його вчинення за обставин, викладених вище. Проте пояснивши при цьому, що непокори законним вимогам працівника поліції не чинив, так як такої йому не було заявлено, про що в протоколі не зазначено. Наголосив, що протокол відносно нього в цій частині складено з грубим порушенням вимог статті 256 КУпАП, обвинувачення висунуто не конкретне, в звязку з чим він позбавлений можливості здійснити своє право на захист та просив закрити справу щодо нього за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про наявність доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки він виражаючись нецензурною лайкою в громадському місці та порушивши громадський порядок і спокій громадян, вчинив дрібне хуліганство. А також суд не знаходить доказів вчинення ним же правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та приходить до висновку про необхідність закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 185 КУпАП відповідальність за нею наступає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколів були грубо порушені.

Так, суть викладеного ним в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 185 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із змісту протоколу не видно і в ньому про це не зазначено, яке саме законне розпорядження або яку вимогу працівника поліції вчинив та не виконав порушник, що позбавляє суд можливості оцінити їх з точки зору відповідності закону.

Протокол виконаний незрозумілим почерком, який практично не піддається прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст, оформлений неохайно, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи діяння порушника з точки зору наявності в ньому складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, суд керується положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно з яким злісною непокорою за змістом статті 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Про вчинення таких дій порушником в протоколі не зазначено, а тому суд позбавлений можливості оцінити вимоги або розпорядження працівників поліції, які вони заявляли останньому, з точки зору відповідності закону та обовязку порушника їх виконувати.

З субєктивної сторони правопорушення, яке інкримінується порушнику, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. З змісту протоколу і викладення в ньому суті адміністративного правопорушення не слідує, що порушник, вчинюючи опір працівникам поліції, умисно ігнорував або не виконував їх законні вимоги або розпорядження.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях порушника складу інкримінованого йому злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд враховує характеристику особи порушника, зокрема те, що він вперше вчинив адміністративне правопорушення та притягується до відповідальності, ступінь його вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, відсутність тяжких наслідків та матеріальних збитків від вчиненого і приходить до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу три неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 352,40 грн. на користь держави.

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко