Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/4/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року, суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5 та в його інтересах представника-адвоката ОСОБА_6, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_3 24.01.2018 року о 21 год. 30 хв. на автодорозі Олесандрівка-Кіровоград- Миколаїв 128 км + 200 м. керував автомобілем ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1, змінюючи напрямок руху, а саме здійснював поворот ліворуч, не переконався в безпеці, виїхав на смугу зустрічного руху, створивши небезпеку водію автомобіля Фольксваген, номерний знак НОМЕР_2, допустив з ним зіткнення, внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби. ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1,1.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджуючись з прийнятим рішенням, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що в постанові суду зазначено, що він в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, однак йому повістку ніхто не приносив, а отже він її не міг отримати, про розгляд справи не знав, відповідно не міг зявитись в судове засідання та надати пояснення по суті справи. А тому судом грубо порушено його права, оскільки він не зміг ознайомитись з матеріалами справи, надати пояснення, та клопотати перед судом про виклик свідків.

Про факт винесення постанови, довідався лише 24.04.2018 року, оскільки в очікування повістки про виклик до суду отримував всі листи, що приносить листоноша, але в отриманому від суду листі була вже винесена постанова по даній справі, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП.

Вказав, що він являється головою Бобринецького районного відділення «Спілки ветеранів кордону», 24.01.2018 року відбулися збори спілки, на яких обговорювалось питання встановлення памятника загиблим прикордонникам. Після зборів вони з дружиною повертались з м. Бобринець до дому у с. Червонопілля, за кермом автомобіля була ОСОБА_7

Факт ДТП дійсно мав місце, дружина згідно правил дорожнього руху зупинилась на перехресті надаючи перевагу в русі зустрічному транспортному засобу, який не впорався з керуванням на слизькому дорожному полотні та скоїв зіткнення з нашим автомобілем, але протокол про адміністративне правопорушення склали чомусь саме на ОСОБА_3 і пояснили це тим, що автомобіль належить йому, тож винен він, і не важливо, що кермувала автомобілем дружина. Він категорично не погодився з цим і відмовився підписувати даний протокол.

Зазначив, що працівники поліції відмовились від внесення до протоколу його заперечень, що він не знаходився за кермом, прохань призначити освідування водію Фольксвагена на алкоголь та показів свідків, що бачили реальні події, а взяли в свідки осіб, що самого моменту ДТП не бачили, лише бачили, що стоять два пошкоджені автомобіля і, що він категорично відмовився підписувати цей неправдивий протокол.

Вважає, що у скоєнні ДТП винен водій Фольксвагена, якого суд визнав потерпілим. Даним обставинам є свідки, а саме: його дружина, що була в той вечір за кермом, їх друзі, що прямували за ними на своєму авто до них у гості та можуть підтвердити свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Також зазначив, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою. Натомість суддя взяла на себе право самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення не належним чином віднеслась до своїх обовязків розглянув справу поверхово і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні та спрощено поставилась до розгляду справи, що є неприпустимим.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_4, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, ОСОБА_5 та в його інтересах представника - адвоката ОСОБА_6 які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 24.01.2018 року о 21 год. 30 хв., на автодорозі Олександрівка - Кіровоград - Миколаїв 128 км + 200 м. керував автомобілем ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1, змінюючи напрямок руху, а саме здійснював поворот ліворуч, не переконався в безпеці, виїхав на смугу зустрічного руху, створивши небезпеку водію автомобіля Фольксваген, номерний знак НОМЕР_2, допустив з ним зіткнення, внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1,1.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційної інстанції вину не визнав, та вказав, що за кермом в день ДТП була його дружина він був в якості пасажира. Винним у ДТП є ОСОБА_5 а не його дружина.

Разом із тим, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, повністю підтверджується зібраними по справі доказами і, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 031307 від 25.01.2018 року; письмовими поясненнями та поясненнями наданими у судовому засіданні апеляційної інстанції свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які надали пояснення про те, що на автодорозі Н-14 в напрямку м. Миколаєва були безпосередніми свідками дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_3 та підтвердили факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3 як водія автомобіля ВАЗ (а.с.8,9); письмовими поясненнями та поясненнями наданими у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції потерпілого ОСОБА_5, який пояснив, що проїжджаючи поворот до населеного пункту с. Червонопілля, побачив як назустріч рухався автомобіль ВАЗ, метрів за десять почав різко змінювати рух ліворуч. Він також почав гальмувати, однак відбулося зіткнення. Водії автомобілів, які рухалися в цей час, підбігли до нього та водія автомобіля ВАЗ та викликали поліцію. В результаті зіткнення автомобілю спричинені механічні пошкодження, самому потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкову травми та травму ліктьового суглобу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 відмовився від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП та підпису про ознайомлення з протоколом, що підтверджується пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Також вина ОСОБА_3 підтверджується іншими зібраними по справі доказами і, зокрема:

-показаннями допитаного в судовому засіданні суду апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_11, який показав, що працює водієм на ПП «Вітязь». 24.01.2018 року на автомобілі КАМАЗ рухався по автодорозі Н-14 в напрямку м. Миколаїв проїжджаючи населений пункт с. Тарасівка та в цей час його обігнав автомобіль ВАЗ 2170 сірого кольору. Водій вказаного автомобіля поводив себе невпевнено на дорозі, після чого через декілька кілометрів, а саме доїжджаючи до с. Червонопілля Бобринецького району він помітив, що водій вказаного автомобіля включив лівий поворот та пропустивши два вантажних автомобілі почав здійснювати маневр ліворуч, не пропустивши зустрічний автомобіль Фольцваген з яким допустив зіткнення. Після даної пригоди ОСОБА_11 зупинив свій автомобіль та відразу підійшов до водія автомобіля Фольцваген та виявивши, що з останнім було все гаразд підійшов до водія автомобіля ВАЗ. Підійшовши до водійської двері він помітив чоловіка, який сидів за кермом та який поводив себе неадекватно, а саме він зрозумів, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння. Впевнившись, що з водієм все гаразд зателефонував до поліції та під час розмови помітив, що водій автомобіля ВАЗ 2170 почав пересідати на пасажирське сидіння. Після чого через декілька хвилин прийшла його дружина та сіла за кермо та почала стверджувати, що саме вона їхала на автомобілі та допустила зіткнення. Також зазначив, що на запитання працівника поліції пройти медичний огляд та продути алкотестеру «Драгер» на місці ДТП ОСОБА_3 відмовився, також відмовився від проходження огляду в Бобринецькій ЦРЛ хоча був різкий запах алкоголю з порожнини рота.

-аналогічними поясненнями допитаного судом апеляційної інстанції свідка ОСОБА_10

-поясненнями допитаної в судовому засіданні суду апеляційної інстанції в якості свідка, ОСОБА_14, яка пояснила, що 24.01.2018 року разом зі своїм чоловіком приблизно о 21 годині їхали з Миколаєва по автодорозі Миколаїв Кіровоград. Їхали по головній дорозі. З правого боку від них був поворот дороги в село. Проїжджаючи повз поворот помітила автомобіль, який їхав у зустрічному напрямку та який повернув у цей поворот не пропустивши їх, після чого вони опинилися в кюветі. ОСОБА_3 їхав один. В салоні його автомобіля більше нікого не було, оскільки коли вийшли з чоловіком зі свого автомобіля, водії КАМАЗу, які рухалися позаду автомобіля ОСОБА_3 запитали в них чи все гаразд і разом вони підійшли до автомобіля ОСОБА_3 ОСОБА_3 був у нетверезому стані, оскільки коли її чоловік з водіями КАМАЗу відійшли в сторону викликати поліцію то ОСОБА_3 сів за кермо свого авто. Вона підійшла до нього і попросила дихнути на, що він відповів «Хто ти така щоб я тобі дихав». У нього був запах. Тілесних ушкоджень на ньому не було. Хвилин через 10-15 побачила, що із повороту іде якась жінка, яка підійшла до автомобіля ОСОБА_3 та сіла за кермо. Після того як прийшла дружина ОСОБА_3 прийшли ще двоє чоловіків, які почали оглядати їх автомобіль. На запитання хто вони такі відповіли, що знайомі ОСОБА_3 та запропонували скласти євро протокол, на що вони з чоловіком відмовилися, вказавши, що вже викликали поліцію.

-поясненнями допитаного у судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпілого ОСОБА_5, який пояснив, що він з дружиною їхав з Миколаєва в бік Кропивницького. Нам на зустріч їхали автомобілі та в попутному напрямку. Автомобіль ОСОБА_3 Автомобіль ОСОБА_3 різко почав здійснювати поворот. Покажчика повороту не бачив. Вимушений був скерувати свій автомобіль вправо, оскільки автомобіль Пріора рухався, здійснюючи поворот. За кермом перебував саме ОСОБА_3, який був у нетверезому стані а пізніше вже після ДТП прийшла його дружина та сіла за кермо, а ОСОБА_3 пересів на пасажирське сидіння.

На переконання суду апеляційної інстанції вказані зібрані докази по справі є достовірними, належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою та повністю відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції критично відноситься до показань допитаної в якості свідка ОСОБА_7, оскільки вона є дружиною ОСОБА_3 з яким спільно проживає та є зацікавленою у не притягненні його до адміністративної відповідальності у даній справі.

Так вона в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що під час ДТП 24.01.2018 року за кермом була вона. Їхали вони з Кіровограда. Спочатку були в Бобринці, оскільки чоловік в Бобринці почав засипати за кермом вони помінялися і вона сіла за кермо. За кермом вона з 2005 року. Зазначила, що в зустрічному напрямку рухалися два автомобіля КАМАЗ, які вона пропустила перед здійсненням повороту на дорогу до села. Автомобіль, який рухався за КАМАЗами вона помітила перед зіткненням. До цього вона його не бачила хоча він рухався зі світлом. Автомобіль ОСОБА_5 їхав на її смузі руху, оскільки на дорозі біля повороту була ожеледиця. Лівий поворот вона увімкнула, була твереза. Їх автомобіль стояв. Проходила перевірку на стан спяніння. Корінець працівники поліції не давали. Поворот здійснювала на сільську дорогу. Перед поворотом призупинила автомобіль. Після ДТП у мене був великий шок. Вийшла з автомобіля та пішла через дорогу. В лікарню з приводу шоку не зверталася. Схему ДТП складали, вона її підписувала. Пояснення вона також писала до протоколу.

Разом із тим, її пояснення спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які були безпосередніми свідками даної пригоди, а саме що після того, як зателефонували до поліції з приводу ДТП та під час розмови вони помітили, що ОСОБА_3 почав пересідати на пасажирське сидіння, а за кермо автомобіля ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 сіла його дружина, яка підійшла через декілька хвилин та почала запевняти що саме вона їхала на автомобілі та допустила зіткнення.

Також пояснення свідка ОСОБА_7 спростовуються поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_14, а також відеозаписом, долученим до матеріалів справи та іншими вищевказаними зібраними по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 стосовно порушення судом першої інстанції його прав та не повідомлення його про час та місце розгляду справи є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції направлялась ОСОБА_3 повістка про виклик до суду із зазначенням часу та місця розгляду справи відносно нього, разом з тим він від одержання відмовився. (а.с. 31).

Крім того, доводи апеляційної скарги, стосовно того, що у скоєнні ДТП винен водій Фольксвагена, якого суд визнав потерпілим, він ОСОБА_3 не винен у ДТП так як за кермом автомобіля не перебував, перебувала його дружина є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами і, зокрема: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, та їх показаннями наданими в ході допиту в судовому засіданні апеляційної інстанції, які надали пояснення про те, що на автодорозі Н-14 в напрямку м. Миколаєва були безпосередніми свідками дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_3 та підтвердили факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3 як водія автомобіля ВАЗ (а.с.8, 9) та підтвердили що за кермом перебував сам ОСОБА_3 а не його дружина, яка потім після ДТП прийшла на місце пригоди та сіла за кермо та підтверджується відеозаписом події оглянутим і дослідженим у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Доводи ОСОБА_3 та його захисника стосовно того, що показання допитаних в якості свідків у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_15 є доказом невинуватості ОСОБА_3 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки вказані свідки показали у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що не були безпосередніми очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, а приїхали на місце пригоди пізніше, вже після того як вона сталася, тому їх показання не є доказом, який підтверджує невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та не є доказом того, що в момент ДТП він не керував автомобілем.

Отже, на підставі встановленого в судовому засіданні апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і дав їм належну оцінку, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_3, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу, ступінь вини, обставини які помякшують та обтяжують його відповідальність, та призначив адміністративне стягнення, в межах санкції інкримінованої статті КУпАП, яке є достатнім і необхідним для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування по суті правильного прийнятого рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_3 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

Апеляційного суду ОСОБА_2