Справа № 357/8188/16-п Головуючий у І інстанції Гапоненко А. П.
Провадження № 33/780/186/18 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю. В.
Категорія 147 10.04.2018
ПОСТАНОВА

іменем України

10 квітня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та позбавлено права керування транспортним засобом на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 11.07.2016 року о 01 год. 32 хв. в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі, оскільки вважає, що суд при розгляді справи порушив норми процесуального права та не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого та незаконного рішення. В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що у березні 2012 року він отримав посвідчення водія НОМЕР_6 з відкритою категорією «ВС», 23.12.2014 року це посвідчення він загубив та 26.12.2014 року отримав посвідчення водія НОМЕР_5 з відкритою категорією «В1, В, С1, С». Крім того зазначає, що автомобіль НОМЕР_1 у нього у власності ніколи не було і він ніколи не керував вказаним автомобілем та адміністративного правопорушення 09.08.2016 року не скоював та вважає, що хтось скористався його загубленим водійським посвідченням. Також апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, а також відсутні дані, що судом надсилалась йому копія постанови за результатами розгляду даної справи, керуючись ст. 289 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду пропущений ОСОБА_2 з поважних причин, а тому його слід поновити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до п. 5 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 1, п. 5 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп'яніння).

Відповідно до п. 6 розділу І, п. 9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2016 року о 01 год. 32 хв. в м. Біла Церква Київської області по вул. Сквирське шосе водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_3, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху. Огляд проводився в Білоцерківській міській лікарні № 4», висновок огляду: ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 287426 від 11 липня 2016 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення із його згодою про вчинення даного правопорушення та підписом; висновком лікаря Білоцерківської міської лікарні № 4 ОСОБА_4 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Допитаний в судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, апеляційну скаргу просив задовольнити з підстав, вказаних в ній.

Оскільки вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи, тому не визнання ним своєї вини апеляційний суд розцінює як спосіб захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_2, що він ніколи не керував автомобілем НОМЕР_1 спростовуються показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Так, допитаний в судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи свідок ОСОБА_5 пояснив, що працює поліцейським. 11 липня 2016 року спільно з інспектором поліції ОСОБА_6 був на чергуванні по охороні громадського порядку та ними о 01 год. 32 хв. в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе був зупинений автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Особу водія ОСОБА_2 було встановлено по посвідченню водія НОМЕР_6. Було запропоновано ОСОБА_2 пройти медичний огляд з метою виявлення алкогольного сп'яніння, на що він погодився. Медичний огляд проводився в Білоцерківський міській лікарні № 4 лікарем ОСОБА_4 Висновок огляду водія ОСОБА_2: перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Після цього було оформлено щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який погодився з даним правопорушенням, про що зазначив у протоколі.

Допитаний в судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи свідок ОСОБА_6 пояснив, що працює інспектором. 11 липня 2016 року спільно з поліцейським ОСОБА_5 був на чергуванні по охороні громадського порядку та ними о 01 год. 32 хв. в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе був зупинений автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Особу водія ОСОБА_2 було встановлено по посвідченню водія НОМЕР_6. Було запропоновано ОСОБА_2 пройти медичний огляд з метою виявлення алкогольного сп'яніння, на що він погодився. Медичний огляд проводився в Білоцерківський міській лікарні № 4 лікарем ОСОБА_4 Висновок огляду водія ОСОБА_2: перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Після цього було оформлено щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який погодився з даним правопорушенням, про що зазначив у протоколі.

Доводи ОСОБА_2, зазначені в апеляційній скарзі, про те, що у його власності не знаходиться автомобіль НОМЕР_1, не означає, що даним автомобілем він не керував та не спростовують правильність висновку місцевого суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Але місцевим судом при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення не в повній мірі враховано дані про його особу, який вперше притягується до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне постанову місцевого суду змінити в частині накладеного стягнення та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка діяла на момент скоєння правопорушення, у виді штрафу, яке відповідатиме меті адміністративного стягнення - вихованню ОСОБА_2, та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2016 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Вважати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Ю.В.Семенцов