П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2018 р. Справа № 596/137/18

Провадження № 3/596/52/2018

Cуддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Гусятинського відділення Підволочиського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №542276 від 02.01.2017 року, складеного інспектором СРПП №2 Гусятинського ВП ст.л-нт поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 «02.01.2017 року біля 22:09 год. в смт. Гримайлів по вул. Міцкевича керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного чи наркотичного спяніння: неадекватна поведінка, розширені зіниці ока, перебуває у збудженому стані», чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 13.03.2018 року ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав повністю. Пояснив, що він не перебував в стані ні алкогольного ні наркотичного спяніння. Працівники поліції його зупинили і сказали, що він пяний. Продути тест на алкоголь чи наркотичне спяніння на місці зупинки не пропонували. На його пропозицію пройти огляд на стан спяніння в селищі Гримайлів а не в Гусятинській ЦРЛ, працівники поліції йому відмовили. Понятих зазначених в протоколі не було. В судове засідання 28.03.2018 р. ОСОБА_1, його представник адвокат ОСОБА_3 не з»явились. Подали письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності та про закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Посилаються на те, що описані в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №542276 від 02.01.2017 року не відповідають дійсності, правопорушення зазначеного в протоколі ОСОБА_1 не вчиняв, дії інспектора вважають незаконними, протокол складений з порушенням вимог діючого законодавства.

В письмовому запереченні зазначають, що фабула протоколу складена таким чином, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного чи наркотичного спяніння, неадекватна поведінка, збуджений стан, розширені зіниці ока, а із дослідженого судом відеозапису видно, що інспектори намагаються засвідчити факт відмови від проходження медосвідування на стан спяніння, хоч насправді будь-якого із цих станів в нього не було (видно наглядно із відеозапису) і сам факт відмови не мав місця, оскільки з самого початку і до кінця він та допитані в суді свідки пояснювали, що ОСОБА_1 хотів пройти медосвідування на місці. З цих підстав не можуть братись до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_4, додані до протоколу, оскільки останній взагалі зазначає, що був присутній при відмові ОСОБА_1 пройти медосвідчення. На місці зупинки понятих не було, які вписані в протоколі і вони нічого не чули і не бачили. Як видно із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, доданого до протоколу інспектор після складання протоколу телефонував одному із зазначених в протоколі понятих і просив підїхати для підпису в протоколі. Це доводить ту обставину, що поняті при складанні протоколу не були присутні. Крім того, описова частина протоколу не містить посилання на відмову ОСОБА_1 від проходження медосвідування, що є також порушенням з боку інспектора, адже суть правопорушення описана в протоколі не відповідає тому, в чому йому намагається звинуватити інспектор, а саме у відмові пройти медосвідування. Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 р. № 1395 в ч.ІХ п.6 зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При розгляді справи встановлено наступне.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 542276 від 02.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 02.01.2017 року біля 22:09 год. в смт. Гримайлів по вул. Міцкевича керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного чи наркотичного спяніння: неадекватна поведінка, розширені зіниці ока, перебував у збудженому стані», чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Відповідно до п.«а» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.2.5 ПДР України вказано, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а «керування автомобілем з ознаками алкогольного чи наркотичного спяніння: неадекватна поведінка, розширені зіниці ока, перебував у збудженому стані». Посилання на те, що останній відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, чим порушив 2.5 ПДР відсутнє.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_4 видно, що останній був присутній при відмові ОСОБА_1 від проходження мед освідчення: «було запропоновано пройти дане освідчення однак останній в цьому відмовився про що було зроблено запис в протоколі, в якому я розписався та це засвідчив.»

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, в тому числі, вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07 листопада 2015 р. №1395 з подальшими змінами, згідно якої до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності. Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп»яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп»яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно п.3 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп»яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан сп»яніння проводиться: -поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров»я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров» я).

У судовому засіданні факт наявності у водія ОСОБА_5 ознак стану алкогольного сп'яніння, а також відмови від проходження огляду на стан спяніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Матеріали провадження не містять об'єктивних даних про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в лікувальному закладі.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1, наявні дані про свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які були присутні при відмові останнього від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння. До матеріалів справи долучено лише письмове пояснення ОСОБА_4 від 02.01.2018 року, письмове пояснення ОСОБА_6 в матеріалах провадження відсутнє.

Доводи ОСОБА_1 підтверджуються показаннями, наданими в судовому засіданні свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що вони були пасажирами автомобіля, яким керував ОСОБА_1, коли їх зупинила поліція по тій причині, що вони не там розвернулись. Пізніше почали пред»являти ОСОБА_1 претензії що він перебуває в стані сп»яніння. На пропозицію пройти медогляд в лікарні Гримайлова, інспектор відмовився. Понятих на місці складання протоколу не було.

Згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису, долученого до протоколу вбачається, що при складанні протоколу зазначених свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 присутні не були.

В судове засідання викликались та не з'явились свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Згідно ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подію та склад адміністративного правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 542276 від 02.01.2017 року є недопустимим доказом, то приходжу до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У звязку з наведеним провадження в даній справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку із відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її оголошення до апеляційного суду Тернопільської області.

Суддя : підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик