Справа№ 640/9656/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" липня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Божко В.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -
24.05.2018р. були складені протоколи про адміністративне правопорушення серії БД № 415675, 415674.
Правопорушник ОСОБА_1, будучи допитаним у судовому засіданні, свою провину не визнав, вважаючи, що він не порушував ПДР України, надавши пояснення, аналогічні тим, що знаходяться в матеріалах справи (а.с.4). При цьому зазначив, що страждає на глухоту та не чув ніякого моменту зіткнення автомобілів і ніяких звукових сигналів. Дійсно, через деякий час він був викликаний в поліцію та йому повідомили, що він допустив зіткнення з іншим автомобілем. Оглянувши свій автомобіль дійсно помітив якусь маленьку подряпину на бампірі. Стверджує, що правил дорожнього руху не порушував та не чув ніякого зіткнення з іншим автомобілем.
Другий учасник ДТП водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2, в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні з тими що знаходяться в матеріалах справи (а.с.5). Вважає винним у дорожньо-транспортній пригоді водія ОСОБА_1, який не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з його автомобілем, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху.
Суд, вислухавши пояснення учасників ДТП, свідка, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Згідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 2.10.а, 13.1 «Правил дорожнього руху», у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Отже, ОСОБА_1 повинен був виконати норми п. 13.1 «Правил дорожнього руху», при яких мав би можливість уникнути зіткнення з іншим автомобілем.
Факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, фото знімками, рапортом інспектора поліції ОСОБА_4
Суд, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.
Події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення п. 2.10.а, 13.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, доведеною повністю.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
Помякшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.
У відповідності з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд звільняє ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки останній, відповідно до посвідчення серії Є № 023396, є інвалідом ІІ групи.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2, не складався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 122-4, 124 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у здійсненні правопорушень передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП і піддати адміністративному стягненню
за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. на користь держави;
за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
В силу ст. 36 КУпАП остаточно піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ