ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/225/18 Справа № 206/5505/18 Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: захисника Монич О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 23 вересня 2018 року о 04 годині 15 хвилин в м. Дніпро, Самарський район, вул. Сержанта Литвищенко,176, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, та своїми діями ОСОБА_1 порушив вимогу п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, також стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а у протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейського, однак у протоколі не зазначено про відмову пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Посилається на те, що суд при розгляді справи не взяв до уваги, що у протоколі не сформульовано, від якого саме огляду відмовився водій.
Також у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано суті правопорушення, у зв`язку з чим обвинувачення є незрозумілим, в чому саме обвинувачується водій у керуванні транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння чи відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто невірне та нечітке формулювання суті правопорушення позбавило його права на захист, так як йому не зрозуміло суті правопорушення.
Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні ОСОБА_1 не погоджувався з адміністративним правопорушенням, та пояснив патрульному, що у нього не має часу, та він тверезий, однак суд першої інстанції у постанові вказав, що він визнав повністю.
Більш того, його не відстороняли від керування транспортним засобом та матеріали провадження не містять доказів відсторонення, тобто даний факт свідчить про невідповідність дій патрульного поліцейського з процедурою оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.
Посилається на те, що в поясненнях свідка ОСОБА_2 відсутній підпис, однак суд першої інстанції не викликав свідка та не допитав в судовому засіданні, не усунувши недоліки в матеріалах провадження, та безпідставно послався в постанові на пояснення ОСОБА_2 .
Вважає, що суд першої інстанції не роз`яснив йому право на захист, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості скористатися послугами захисника, чим порушено його право на захист.
ОСОБА_1 та захисник Монич О.Ю. в суді апеляційної інстанції підтримали вимоги апеляційної скарги, та просили задовольнити у повному обсязі, 13.12.2018 ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, що не перешкоджає апеляційному розгляду.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
Доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 174385 від 23 вересня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
В матеріалах провадження міститься направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Комунального закладу Дніпровський наркологічний диспансер (а. п. 8), що підтверджує висновки суду про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.
Посилання на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відображає всіх обставин та не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, не є слушними, оскільки протокол складений відповідно до вимог чинного законодавства, крім того, містить чіткий виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В матеріалах провадження міститься рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальону № 1 молодшого лейтенанта поліції Ворошик О.Л., в якому вказано про те, що водія було відсторонено від керування транспортним засобом шляхом паркування автомобіля, крім того, у нього було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 04 травня 2016 року, та видано тимчасове посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а. п. 5), що спростовує твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не узгоджуються з матеріалами провадження, де з пояснень свідків слідує, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку в лікарні та за допомогою приладу Драгер для визначення стану сп`яніння, тобто взагалі відмовився від проходження будь яких медичних оглядів (а. п. 6-7).
Відповідно до оглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису події слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження огляду та зафіксована відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому не було в суді роз`яснено права відповідно до вимог чинного законодавства, не підтверджується матеріалами провадження.
Крім того, права відповідно до ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були розяснені під час оформлення протоколу про адміністративні правопорушення, що засвідчено підписом ОСОБА_1 , а тому він не був позбавлений можливості заявити клопотання про участь захисника, однак таких клопотань не подавав, натомість надав заяву про визнання вини та погодження з обставинами, що спростовує доводи його апеляційної скарги в цій частині.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про відсутність підпису в письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 , то вони є слушними, але в зазначених поясненнях відсутні лише два підписа свідка щодо роз`яснення ст. 63 Конституції України та щодо використання персональних даних, однак після надання пояснень по суті поставлених запитань свідок ОСОБА_2 поставив свій підпис, а тому вказані недоліки не впливають на пояснення свідка, оскільки свідчення він давав щодо іншої особи, яка не є членом сімї чи близьким родичем, що зясовано під час апеляційного розгляду.
Підстави для допиту свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , в суді апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП відсутні, оскільки відповідні клопотання до суду першої інстанції не надавались.
Отже, в діях ОСОБА_1 у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 , в якій він власноруч зазначив, що вину визнав повністю та з обставинами викладеними у протоколі погоджується.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
При цьому суд першої інстанції у достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, та обґрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року - залишити без задоволення.
Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко