справа № 563/1563/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Опришко П.З., секретар судового засідання Литвинчук Л.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тракторист-машиніст ТОВ «Добродіа Трейд»,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

12 вересня 2018 року близько 18 год. 00 хв. в полі села Коловерти Корецького району Рівненської області ОСОБА_1 керував трактором марки МТЗ 1025, державний номерний знак 12457ВВ з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду з метою визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил Дорожнього Руху.

В судове засідання, що призначалися на 30.10.2018 року, 19.11.2018 року та 06.12.2018 року ОСОБА_1 не з'явився, про час, дату та місце повідомлявся судом за зареєстрованою адресою місця проживання, що підтверджується інформацією Ємільчинською селищної ради №1469 від 05.11.2018 року.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті , суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП , щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співвставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі Круз проти Польщі від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судове засідання ОСОБА_1, якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1, повідомлений своєчасно і належним шляхом, не отримує судову кореспонденцію з причин, які не є об'єктивними, а є суб'єктивною поведінкою особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку щодо можливості розглянути справу за відсутності вказаної особи на підставі матеріалів, які маються у справі.

Згідно пункту 2.5 "Правил дорожнього руху" водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП , об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Дослідивши матеріали справи, вважаю що факт порушення ОСОБА_1 п.2.5. ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення БР №051079 від 13.09.2018 року, актом огляду від 12.09.2018 року, направленням від 12.09.2018 року, письмовими поясненнями свідків.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ'єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно відповіді Корецького ВП Костопільського ВП ГУ НП в Рівненській області від22.10.2018 року № 3778/214/01-2018 відповідно до облікових даних ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчення водія не отримував та права керування транспортними засобами не позбавлявся.

Згідно п.28 Постанови №14 від 23.12.2005 року Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосувати позбавлення права керувати транспортними засобами у випадках, кола винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При призначені виду адміністративного стягнення, суддя враховує особу порушника, характер вчиненого правопорушення, який вирізняється особливою суспільною небезпечністю. Тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті Закону у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ Про судовий збір , суддя, -

постановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду області через Корецький районний суд Рівненської області.

Суддя Опришко П.З.