АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/179/18 Справа № 703/3479/17 Суддя в 1 інстанції - Опалинська О.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції - Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні, 40 (сорок) копійок -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 30.10.2017 року близько 02 год. 00 хв. по вул. Мазура біля будинку №12 в м.Сміла Черкаської області, керував автомобілем «Пежо Партнер», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на те, що вступну та резолютивну частину постанови було проголошено в судовому засіданні 30.01.2018 р., а повний текст постанови він отримав лише 08.02.2018 р., просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова суду прийнята без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема зазначив, що на місці зупинки транспортного засобу співробітники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння, а під приводом неможливості складання протоколу на місці зупинки, затримали та доставили його до районного відділку поліції. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у даній справі, оскільки при його складанні працівниками поліції були допущені суттєві порушення, а саме до протоколу після підписання його - ОСОБА_3 були внесені виправлення та додаткові записи, в протоколі не зазначено жодної ознаки алкогольного сп?яніння, та не зазначено місця проживання свідків. Вказує, що письмові пояснення свідків суперечать протоколу про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_3 вказав, що спиртних напоїв не вживав, але в поясненнях, записаних працівниками поліції свідки вказують на те, що ОСОБА_3 факт вживання спиртних напоїв не заперечував, однак судом першої інстанції ці суперечності не були усунуті шляхом допиту свідків. Вважає, що обставини наведені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього не знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Просить скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2018 р. та прийняти нову, якою закрити провадження у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який виступив в підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, оскільки вступна та резолютивна частина постанови була оголошена 30.01.2018 р., а повний її текст ОСОБА_3 отримав лише 08.02.2018 р. про що свідчить його розписка (а.с.37), 14.02.2018 р. подав апеляційну скаргу на неї. Разом з тим, після розгляду справи суддя на протязі трьох днів не направила йому копії винесеної у ній постанови. Щодо апеляційної скарги ОСОБА_3 то вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотрималась зазначених вимог закону.

Згідно з положенням ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №058760 від 30.10.2017 р., відповідно до якого, ОСОБА_3 30.10.2017 року близько 02 год. 00 хв. по вул. Мазура біля будинку №12 в м.Сміла Черкаської області, керував автомобілем «Пежо Партнер», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с.2);

- даними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30.10.2017 р., які пояснили, що ОСОБА_3 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння відмовився (а.с. 3,4);

- показами поліцейського Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6, який був допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції та пояснив, що 30.10.2017 р., близько о 02 год., водій автомобіля «Пежо» ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду щодо визначення стану алкогольного сп'яніння.

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Доводи апелянта з приводу того, що зібрані у справі докази не є достатніми для визнання його вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та те що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, і йому працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, а пояснення свідків суперечать протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2018 р. відносно ОСОБА_3 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними та не спростовують правильність висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від 14 лютого 2018 року залишити без задоволення, а постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2018 року стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною.

Суддя М. І. Дмитренко