Справа №295/9526/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гулак Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу АП Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2017 року о 00 годині 17 хвилин в м. Житомирі по вул. Народицька, 15 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 (ІІІ001І), з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 27.08.2017 року о 01 годині 35 хвилин в м. Житомирі по вул. Народицька, 15 громадянин ОСОБА_1, перебуваючи з ознаками алкогольного спяніння у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських при виконанні ними службових повноважень, чим порушував громадський порядок і спокій громадян.

Також, 27.08.2017 року о 01 годині 35 хвилин в м. Житомирі по вул. Народицька, 15 громадянин ОСОБА_1, перебуваючи з ознаками алкогольного спяніння в громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських, смикав поліцейських за формений одяг, при цьому намагався зникнути з місця правопорушення та на неодноразові законні вимоги поліцейських при виконанні ними службових повноважень припинити правопорушення не реагував та продовжував, чим вчинив злісну непокору.

Враховуючи, що зазначені адміністративні правопорушення вчинені однією особою, суд вважає за можливе обєднати справи в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав. Суду пояснив, що адміністративні правопорушення є вигаданими працівниками поліції, відомості у протоколах неправдиві. Зазначає, що сам постраждав від неправомірних дій працівників поліції. Вказує, що автомобіль взагалі був припаркований, коли працівники поліції підїхали та запропонували предявити документи, мотивуючи це ніби здійсненням повороту чи паркування транспортного засобу без ввімкненого показчика повороту. Протягом всього часу тримання його в кайданках протокол затримання не складався, утримувався в автомобілі поліції проти своєї волі, а після вимоги припинити злочинні дії відносно нього було застосовано силу та спецзасоби. Вважає дії працівника поліції ОСОБА_2 незаконними, такими, що порушують конституційні права та принижують честь, гідність як громадянина, людини. Також зазначив, що, крім нього, постраждав і родич ОСОБА_3, який приїхав на місце його перебування, на нього намагалися одягнути кайданки та застосували сльозогінний газ.

Інспектор роти №4 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав на порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 9.2 (б), 9.9 (б) Правил дорожнього руху, що і стало причиною зупинки. В ході розмови у поліцейських були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння, однак від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Крім того, на місце вчинення правопорушення приїхав родич порушника ОСОБА_3, погрожували, поводили себе зухвало, перешкоджали оформленню матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим своїми діями вчинили правопорушення, передбачені ст. 173 та ст. 185 КУпАП, та поліцейськими підрозділу патрульної поліції були оформлені матеріали про адміністративні правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що близько 24 години зателефонувала Віка, подруга ОСОБА_1, та повідомила, що їх затримали працівники поліції. Він приїхав з дівчиною, там вже перебував ОСОБА_3, який хотів поцікавитись у працівників поліції причину затримання його родича ОСОБА_1. Вказав, що від місця події знаходився на відстані близько 20 метрів. Зазначив, що інспектор Шиманський нікого не підпускав до автомобіля, відштовхував, ОСОБА_3 в очі пирснули балончиком, намагалися повалити його, крутили руки. Олексій хотів вийти з автомобіля, щоб допомогти ОСОБА_3, однак його схопили поліцейські, наносили удари, одягли кайданки, на прохання ОСОБА_1 викликали швидку, оскільки йому стало зле. Коли приїхала карета швидкої допомоги, він підійшов ближче, ОСОБА_3 намагався подивитися, що відбувається з ОСОБА_1, однак поліцейський ОСОБА_2 знову нікого не допускав, виштовхував, потім взагалі зачинив двері. Коли до ОСОБА_3 застосували балончик, ОСОБА_1 вказаний засіб теж попав в очі та він потребував допомоги. В лікарні ОСОБА_1 здав кров, його звільнили від кайданків та близько 02 години ночі відпустили додому.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що близько 24 години зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що перебуває в лікарні, оскільки затримали ОСОБА_1. В лікарню приїхав на своєму автомобілі Мітсубіші з ОСОБА_6, ОСОБА_1 був в кімнаті у кайданках, а також з ним були присутні четверо поліцейських, ОСОБА_3 перебував в коридорі. Інспектор Шиманський відштовхнув присутніх, при цьому наступив йому на ногу. ОСОБА_1 просив у поліцейських зняти кайданки, однак його прохання інспектори ігнорували, звільнили лише тоді, коли медичні працівники брали кров на вміст алкоголю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектора, свідків, вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №214844 від 27.08.2017 року; письмові пояснення ОСОБА_7, ОСОБА_8, які вказали, що в їх присутності гр. ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» або пройти огляд у найближчому закладі охорони здоровя; письмові пояснення ОСОБА_9, ОСОБА_1; розписку ОСОБА_10, в якій останній зобовязується, що ОСОБА_1 за кермо автомобіля на протязі 24 годин не сяде та керувати не буде у звязку з виявленням інспектором патрульної поліції ознак алкогольного спяніння; рапорт інспектора роти №4 батальйону УПП у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 27.08.2017 року; протокол про адміністративне правопорушення серії АА №305488 від 27.08.2017 року; протокол про адміністративне правопорушення серії АА №305489 від 27.08.2017 року, приходжу до наступного висновку.

Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування особами транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 4, 6 розділу «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обєктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків.

Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» передбачено, що згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

У відповідності до п. 3 цієї Постанови судам необхідно мати на увазі, що відповідальність, зокрема, за ст. 185 КУпАП, настає лише за дії, вчинені винним у звязку з виконанням суддею, працівником правоохоронного органу службових обовязків, а так само у звязку з діяльністю члена громадського формування з охорони громадського порядку або військовослужбовця, повязаною з охороною громадського порядку.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження.

Оцінивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 КУпАП, і дана обставина доведена належними й допустимими доказами, що не виключає склад адміністративних правопорушень в його діях.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38 ч. 2, 130 ч. 1, 173, 185, 247 ч. 1 п. 7, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Обєднати в одне провадження справи №295/9526/17, №295/9528/17, 295/9530/17 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1.

Обєднаній справі присвоїти №295/9526/17.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Н.А. Гулак

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.