Провадження № 33/824/25/2018 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Свінціцька О.П., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він, 15 вересня 2017 біля 17 години 35 хвилин по вул. Радунській у м. Києві керував транспортним засобом «Фольксваген» номерний знак ВІ 4121 Н з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій указав, що в протоколі про адміністративне правопорушення суть порушення сформульована незрозуміло, оскільки не вказано, від якого саме огляду відмовився водій ( на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. Крім того, вказав що в протоколі не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду у закладі охорони здоров'я. Зазначив, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_3 на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направив його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Таким чином, він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд, однак суд не звернув уваги на зазначені обставини і не врахував їх при винесені постанови. Зазначив, що матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що в свою чергу викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Додатково вказав, що в даному протоколі зазначені два свідка з датами народження, однак без указання місця їх проживання, як це передбачено протоколом, що в свою чергу унеможливлює їх ідентифікацію та виклик у судові засідання для підтвердження обставин, зазначених у протоколі. Просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

27.09.2018 на адресу апеляційної інстанції захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання, в якому останній просить закрити провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з відеозапису вбачається, як працівник патрульної поліції умовив ОСОБА_3 не їхати до лікаря - нарколога для проходження огляду на стан сп'яніння. Указав, що на відеозаписі не зафіксовано в діях ОСОБА_3 поведінки, яка б не відповідала обстановці, тремтіння рук чи того, що зіниці очей не реагують на світло. Також у протоколі та на відеозаписі відсутні зафіксовані дії ОСОБА_3 щодо ухилення від проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я. Указав, що наявні у справі докази не підтверджують факт порушення ОСОБА_3 вимог п.2.5 ПДР України та, відповідно, наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив викладені в ній доводи і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_3 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння. Підставою для проведення огляду стало те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння. Між тим, ці висновки судді зроблені на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок неналежної оцінки доказів і погодитись із ними не можливо. Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов'язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння. Цей огляд проводиться у закладі охорони здоров'я. У випадку проведення такого огляду поліцейські зобов'язані доставити особу до відповідного закладу охорони здоров'я.

Із оглянутого відеозапису із нагрудної камери поліцейської вбачається, що під час з'ясування поліцейськими факту перебування ОСОБА_3 у стані наркотичного сп'яніння, останнім була висловлена фактична згода на проведення огляду на стан сп'яніння. Натомість працівник поліції, в порушення вимог ст. 266 КУпАП та п.9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не направили та не доставили ОСОБА_3 до найближчого закладу охорони здоров'я, уповноваженого на проведення огляду на встановлення стану наркотичного сп'яніння для проведення відповідного огляду. Замість цього працівник поліції почав роз'яснювати ОСОБА_3 його право на відмову від проходження огляду, роз'яснюючи те, які негативні наслідки можуть настати за результатами проведення цього огляду та відсутність цих наслідків у випадку відмови від проходження огляду. Судом звертається увага на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським були внесені недостовірні дані про наявність у ОСОБА_3 ознак наркотичного сп'яніння. Так, із зазначеного відеозапису вбачається те, що у ОСОБА_3 не було тремтіння рук, відсутні будь-які дані про не реагування очей на світло, та щодо його поведінки, яка не відповідала обстановці. Суд вважає, що у наведеній обстановці ОСОБА_3 поводився адекватно, усвідомлено, пояснював причину свого незначного збудження, що відповідає нормальній поведінці особи, яка не перебуває ні у стані алкогольного, ні у стані наркотичного сп'яніння. Мотиви, із яких поліцейський дійшов до висновку про наявність у ОСОБА_3 ознак наркотичного сп'яніння із зазначеного відеозапису встановити не можливо. Вказані обставини в їх сукупності вказують на те, що фактично працівники поліції спровокували ОСОБА_3 відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння при наявності його волевиявлення на проходження такого огляду у закладі охорони здоров'я.

Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішення Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб'єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п.55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння ним було вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських, він, із урахуванням зазначеної вище позиції ЄСПЛ, не може бути притягнутий до відповідальності за цією статтею.

При цьому, суд зважає на те, що докази, які були досліджені суддею місцевого суду не можуть бути використані у доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки ті докази, які здобуті внаслідок підбурювання особи до вчинення правопорушення, відповідно до зазначеної вище практики ЄСПЛ, визнаються недопустимими доказами.

За наведених вище обставин постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2017 року щодо ОСОБА_3 не може визнаватись законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька