Номер провадження: 33/785/498/18
Номер справи місцевого суду: 523/1384/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М, за участю секретаря Тьосової Я.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 02.03.2018 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 (шість) місяців.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та оскаржуваною постановою, 24.01.2018 року о 08.30 годині, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ІЖ», державний р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Краснослобідська, 4 в м. Одесі, виїжджаючи не надав перевагу в русі транспортному засобу автомобілю марки «ВАЗ-21099», державний р/н НОМЕР_2, внаслідок чого допустив зіткнення, чим порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даним фактом співробітниками управління поліції м. Одеси відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії БР № 000174 від 24.04.2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням та посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо зміни постанови.

В обгрунтування своїх доводів, апелянт послався на те, що при прийнятті рішення, судом не були враховані обставини, які помякшують його відповідальність, а саме те, що він не ухилявся від відповідальності та повністю визнає свою провину, жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, заробляє приватним перевезенням овочів та фруктів для приватних підприємців, а автомобіль є єдиним його прибутком.

Звертає увагу на те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дочка, яка після розлучення проживає з матірю та якій він допомагає матеріально. Також послався на те, що внаслідок ДТП автомобілі отримали незначні ушкодження.

Просить постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення змінити та застосувати відносно нього стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні, виходячи з наступного:

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що він провину свою визнає у повному обсязі та кається у скоєному та не оспорює факт вчинення ним правопорушення за встановлених районним судом обставин. Просить змінити постанову суду та накласти на нього стягнення у виді штрафу, оскільки позбавлення його права керування автомобілем, поставить його у дуже скрутне становище, так як він, як фізична особа - підприємець використовує автомобіль для перевезення овочів та фруктів для інших приватних підприємців. Крім того, апелянт підтвердив факт того, що на його утриманні є неповнолітня дочка ОСОБА_3, яка після розлучення проживає з матірю, а він надає матеріальну допомогу на її розвиток, харчування, одяг та лікування.

Разом з цим, апелянт зазначив, що пошкодження автомобілю, який потрапив у ДТП за його вини - незначні, претензій до нього немає та відсутні постраждалі.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і в апеляційній скарзі не заперечується, тому його дії кваліфіковані правильно за ст.124 КУпАП.

Разом з тим, адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначено з порушенням вимог ст. 33 - 35 КУпАП.

Так, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суддя перерахував обставини. які помякшують та обтяжують провину особи у скоєнні адміністративного правопорушення, але зовсім не мотивував висновку про застосування саме такого адміністративного стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, і не обґрунтував неможливість застосування іншого адміністративного стягнення, хоча санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативу, а саме накладення штрафу.

Тим часом, підстави до призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, також передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, - були.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи та постанови суду першої інстанції видно, що ці вимоги закону не дотримані, тому що суддя при накладенні адміністративного стягнення та мотивування свого рішення обмежився загальними фразами і не врахував, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав свою провину та щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, що на думку апеляційного суду свідчить про наявність обставини, яка пом'якшує відповідальність.

Як вбачається з копії свідоцтво про народження ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Обставини, що обтяжують його відповідальність у постанові не наведені, отже, вони відсутні.

При цьому також апеляційний суд приймає до уваги, що спричинена в результаті ДТП шкода не є значною і на даний час відсутні відомості про наявність до ОСОБА_2 матеріальних претензій з приводу відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому їй необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд Одеської області, -

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2018 року відносно ОСОБА_2 у частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування усіма транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - змінити на штраф в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5.