Номер провадження: 33/785/1902/18
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області - Сегеда С.М., при секретарі судового засідання Ющак А.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2018 року, про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30.10.2018 року закрито провадження у справі щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Із вищевказаної постанови вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР №065947, 02.08.2018 року о 13 год. 40 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Mazda 323, реєстраційний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, чим порушив п.12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався попереду та здійснював маневр повороту ліворуч до АЗС «Рriem» з лівої смуги. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На дану постанову ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови, апелянт зазначив, що постанова суду винесена за відсутності належних доказів зі сторони ОСОБА_2, передбачених ст.251 КУпАП, які б могли заперечити доводи та міркування зі сторони ОСОБА_4, а саме: без дослідження швидкості руху автомобіля Mazda 323 перед ДТП; без поєднання відеозапису в часі; без дослідження впливу організації дорожнього руху на даній ділянці дороги на безпеку дорожнього руху; без всебічного дослідження особливостей сприйняття неналежної організації дорожнього руху.

На думку апелянта причинами ДТП стали: відсутність до початку проїзної частини вулиці Чорноморського Козацтва знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом»; не дотримання безпечної швидкості руху автомобілемMazda 323, яка перед ДТП була близько до 91,3 км/год.

У судове засідання Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 не з'явились, надали до суду заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі та повністю підтримали доводи апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_6, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП, повно, всебічно і об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Так, суд розглянув справу згідно з вимогами КУпАП, дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції в судовому засіданні дослідив представлені докази, а саме: схему ДТП, пояснення водіїв, відібрані 02.08.2018 року на місці події, а також відеофіксацію моменту ДТП.

Із вказаної відеофіксації моменту ДТП чітко вбачається, що водій ОСОБА_2 діяв у відповідності до вимог ПДР, в той час, як водій іншого автомобіля - ОСОБА_4 намагався здійснити з'їзд із середньої смуги проїзної частини наліво, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР.

На підставі вказаних вище доказів, суд першої інстанції вірно встановив, що 02.08.2018 року о 13 год. 40 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Mazda 323, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в лівій смузі по вул. Чорноморського козацтва, 177/1, попереду нього в середній смузі рухався автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який із середньої смуги здійснював маневр повороту ліворуч до АЗС «Рriem».

Згідно з вимогами п.12.1. ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За п.13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вказано в п.13.3. ПДР під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, як то передбачено п.10.1. ПДР.

За вимогами п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

При цьому, апелянт ОСОБА_4 не довів суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 порушив ПДР, що призвело до зіткнення їх транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що посилання апелянта на відсутність знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» не звільняє від обов'язку водія виконувати правила дорожнього руху, якими прямо передбачена поведінка водія на дорозі. Тобто водій ОСОБА_4 повинен був врахувати і приділити більш уваги, ввімкнувши сигнал повороту, для безпеки свого маневру, завчасно переїхати в ліву смугу дорожнього руху і тільки після цього здійснювати маневр повороту ліворуч, на заправку.

Також апелянт ОСОБА_4 не надав апеляційному суду Одеської області доказів, викладених в апеляційній скарзі, щодо перевищення водієм ОСОБА_2 швидкості, що призвело до зіткнення автомобілів, оскільки такі висновки можливо зробити лише на підставі належних доказів, яких не було надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду Одеської області.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що працівники поліції не надали оцінку доказам, не з'ясували дійсних обставин пригоди, надали неправильну кваліфікацію діям ОСОБА_2, а тому суд дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною і обгрунованою, а в апеляційній скарзі не наведено будь-яких інших доводів та не представлено апеляційному суду жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв'язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30.10.2018 року про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 17.12.2018 року.

Суддя апеляційного суду

Одеської області С.М. Сегеда