Справа № 487/4425/18
Провадження № 3/487/1277/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2018 року суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія АА №256790 від 13.05.2018 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Протокол про адміністративне правопорушення серія АА №256790 від 13.05.2018 року складений відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 проте, до протоколу долучена копія паспорту на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Таким чином співробітниками поліції в протоколі не вірно зазначено прізвище правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

А тому, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА №256790 від 13.05.2018 року у такому вигляді не може бути предметом судового розгляду.

Суд будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення та ігнорування прав осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, є неприйнятним, у звязку з чим практика повернення протоколів про адміністративне правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

Підсумовуючи викладене, оскільки протокол про адміністративне правопорушення фактично не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, суд позбавлений можливості розглядати його по суті, а відтак вважає необхідним повернути його на доопрацювання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 256, 268, 276, 278, 294 КУпАП , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серія АА №256790 від 13.05.2018 року) повернути в Управління патрульної поліції в Миколаївській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя З.М. Сухаревич