Провадження № 33/4820/34/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 працюючого водієм ПП «Солодкий світ»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, 8 липня 2018 року о 02 год. 10 хв. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Козачій керував автомобілем «Toyota Auris» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Непогоджуючись з постановою, ОСОБА_1 просить скасувати її та закрити провадження у справі, у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції такою, яка винесена з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП.

Судом не враховано, що матеріали адміністративної справи, складені працівниками поліції, не відповідають дійсним обставинам справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначені два свідки, проте, на місці складання даного протоколу був запрошений лише один, що підтверджується даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Письмові пояснення свідків виготовлені на заздалегідь підготовлених бланках працівниками поліції, тому вони не можуть підтверджувати факт такої відмови.

Також, ці пояснення протирічать відеозапису з місця складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки на відео він не заперечував проти проходження огляду на стан сп'яніння. Однак, на місці зупинки транспортного засобу у поліцейських був відсутній прилад «Драгер», а тому огляд не був проведений. Крім того, з відеозапису вбачається, що працівник поліції в телефонному режимі здійснює пошук зазначеного приладу.

Письмові пояснення свідків не містять відомостей про відмову водія від проходження огляду на місці зупинки, а лише вказують, що водій відмовився, у встановленому законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», а також в медичному закладі.

Окрім того, суд безпідставно не викликав та не допитав свідків в судовому засіданні про відомі їм обставини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2. на підтримання поданої апеляційної скарги, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнав своєї вини, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адмінправопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 208249 від 8 липня 2018 року, згідно якого 8 липня 2018 року о 02 год. 10 хв. на перехресті вул. Купріна та вул. Козачій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Auris» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, а також запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили, що 8 липня 2018 року були запрошенні працівниками поліції в якості свідків під час того, як поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився, після чого йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що водій також відмовився (а.с.3-4).

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу підтверджується даними відеозаписів, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції у присутності свідків (а.с. 5).

З вказаних відеозаписів, з якими ознайомився апеляційний суд, вбачається, що транспортний засіб «Toyota Auris», д.н.з. НОМЕР_2, був зупинений працівниками поліції через те, що автомобіль рухався по лівій смузі дороги, після чого повернув направо. Внаслідок цього, працівники поліції попросили водія, яким виявився ОСОБА_1, пред'явити документи на автомобіль.

В подальшому, в процесі спілкування у працівників поліції виникла підозра про перебування водія у стані алкогольного сп'яніння, в результаті чого було запропоновано останньому пройти тест на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу алкотестеру «Drager». На вказану пропозицію водій відмовився. Після того був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 208249 від 08.07.2018 року.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали адміністративної справи, складені працівниками поліції, не відповідають дійсним обставинам справи, є безпідставними.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 208249 від 08.07.2018 року складений відповідно до вимог ст. 256 КПК України. Він підписаний особою, яка його склала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та двома свідками. Крім того, жодних виправлених відомостей, а також додаткових записів, після підписання особою, щодо якої він складений, не міститься.

Із даних показань свідків вбачається, що свідки були присутні при відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що засвідчили своїми підписами у письмових поясненнях.

Відповідно до вищевказаного, матеріали адміністративної справи, долучені працівниками поліції, є обгрунтованими, які були повно та всебічно досліджені в суді першої інстанції та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був присутній лише один свідок спростовуються вищевказаним (протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 208249 від 08.07.2018 року та письмовими поясненнями свідків), а також даними пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, наданими апеляційного суду.

Зокрема, останні, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснили, що були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за вищевказаних обставин.

Посилання на те, що письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони виготовлені на заздалегідь підготовлених бланках, апеляційний суд до уваги не приймає. Так, незалежно від вказаного, дані свідки були допитані безпосередньо апеляційним судом і останні підтвердили правдивість пояснень, викладених письмово раніше та обставини відмови ОСОБА_5 від проходження огляду на стан спяніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та бажав його пройти, однак не зміг це зробити через відсутність у поліцейських приладу «Драгер», є безпідставними, оскільки спростовуються даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських. Зокрема, з них вбачається, що ОСОБА_1 відмовився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Посилання в апеляції на те, що судом не було допитано свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а отже судовий розгляд є неповним, на увагу не заслуговують. Так, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Натомість, будь-які клопотання сторони захисту про допит свідків судом першої інстанції матеріали справи не містять. Разом з тим, таке було заявлено апеляційному суду, в подальшому задоволено, свідків допитано.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_1 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.