Справа № 654/587/18
Провадження № 3/654/448/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Францішко Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які надійшли від Голопристанського відділення Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В:

21.02.2018 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП про те, що останній 21.02.2018 року о 22 год. 00 хв. по вул. 200 років Гола Пристань в м. Гола Пристань, Херсонської області, керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 21.02.2018 року на момент складення відносно нього адміністративного протоколу, його автомобіль був припаркований по вул. 200 років Гола Пристань в м. Гола Пристань, де приблизно о 22.00 год., із-за особливостей технічного стану транспортного засобу ОСОБА_1 вийшов та завів автомобіль, мета була тільки підзарядити акумулятор, що постійно розряджався. В цей момент підїхав патрульний автомобіль поліції, які безпідставно запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп'яніння, вказуючи на керування з його боку транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння. Він намагався пояснити та запевнити працівників поліції, що не керував транспортним засобом, а також не вживав алкогольних напоїв, на підтвердження своїх слів запропонував службовій особі розпитати людей, які знаходились поряд і бачили, що автомобіль не рухався. Працівник поліції відмовився розпитувати осіб, що були поряд. Оскільки транспортними засобами в той момент не керував, ОСОБА_1 був змушений відмовитись від проходження огляду на стан спяніння. Ці обставини він надав в усному поясненні працівнику поліції, але останній на них не звернув уваги.

Працівник поліції, який склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, судом встановлено, що підстав для притягнення до адміністративної відповідальності останнього немає, оскільки в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а надані суду матеріали не підтверджують факт керування останнім транспортним засобом.

Підстав проходити огляд на стан спяніння у ОСОБА_1 не було, тому останній, з огляду на відсутність причини, був вправі відмовитись від проходження такого огляду.

Крім того, приєднані до протоколу пояснення свідків не можуть бути прийняті судом до уваги як належний доказ, оскільки в поясненнях не зазначено, чи пропонувалось ОСОБА_1 як водію транспортного засобу пройти оглядна стан спяніння, в чому і в якій формі виражалися дії особи щодо ухилення від огляду та не зазначено часу відмови особи на момент встановлення підстав для проведення огляду. Крім цього, покази цих свідків стосовно ознак алкогольного сп'яніння відносно ОСОБА_1, що повинні були співпадати з висновками службової особи, яка склала протокол, - відсутні.

Крім цього, відповідно до норм ст.ст.251, 256 КУпАП України, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, і є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому зазначаються відомості необхідні для вирішення справи.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є одним із основних з джерел доказів у справі конкретного правопорушення.

Також, з гідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З огляду на складений протокол з додатками, на думку суду викликає сумнів, що посадовою особою, яка склала адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, в повній мірі були виконанні вимоги про всебічне і обєктивне зясування обставин даної справи, а саме, як вбачається з протоколу працівник поліції виявивши о 22.00 год. скоєння адміністративного правопорушення вже о 22.10 год. склав протокол з зазначенням всіх необхідних даних, які викладені в протоколі як доказ вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому за короткий десятихвилинний проміжок часу встигає безпосередньо особисто впевнитись, що останній керує транспортним засобом з ознаками стану алкогольного спяніння, встигає запропонувати останньому пройти медичний огляд на стан спяніння, а отримавши відмову встигає на підтвердження цього знайти свідків, в присутності яких повторно запропонувати ОСОБА_1 пройти відповідний огляд, а отримавши в присутності свідків повторну відмову від останнього встигає відібрати від кожного свідка власноруч написані пояснення, з цих обставин можливо зробити висновок, що протокол з виявленим правопорушенням був складений до того як були зібрані необхідні відомості, які лягли в основу доказів вини і до зясування всіх обставин даної справи, що викликає сумнів в достовірності протоколу, як доказу та позбавляє суд дати оцінку обґрунтуванню виявленого працівником поліції вищезазначеного адміністративного правопорушення, натомість ці виявлені суттєві недоліки в повній мірі підтверджують захисну позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В звязку з неявкою посадової особи поліції до суду, яка виявила правопорушення, додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до протоколу, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1, на усунення протиріч та недоліків, в судове засідання надано не було і протокол таких доказів не містить.

На підставі дослідження і оцінки у сукупності всіх зібраних у справі доказів, з урахуванням вимог КУпАП, відсутності прямих доказів вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, припущень, протиріч та неузгоджень між собою наданих сторонами доказів, допустимості доказів у справі, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому останній підлягає виправданню.

Провадження по справі повинно бути закрито.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії ХОА №128534 від 17.12.1999 року повернути за належністю.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду, через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_2