АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №33/796/800/2018 Суддя 1 інстанції - Яценко Н.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Горяної Т.М. в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Згідно постанови суду, ОСОБА_4, 03.08.2017 року, о 03 годині 25 хвилин, в м. Києві, по вул. Героїв Дніпра, 32 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На постанову суду адвокат Горяна Т.М. в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

За доводами адвоката Горяної Т.М. постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування свої вимог апелянт зазначає, що ОСОБА_4 не перебував на території України в дату, яка зазначена в постанові суду першої інстанції та протоколі про адміністративне правопорушення, як дата вчинення ним правопорушення, оскільки перебував разом із своєю дружиною на території Чеської Республіки в м. Прага, а отже не міг вчинити правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності. На підтвердження цього ОСОБА_4 гарантує в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції надати довідку від Держприкордонслужби України.

Крім цього адвокат Горяна Т.М. вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянута у відсутність ОСОБА_4 і в матеріалах справи відсутні докази того, що він своєчасно був сповіщений про місце, дату та час розгляду справи, а тому, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно визнав неявку ОСОБА_4 без поважних причин.

Також апелянт зазначає, що перегляд відеоматеріалу дає всі підстави стверджувати, що на відео зафіксовані особи, жоден з яких не є ОСОБА_4, оскільки на файлі на одному із відео, що міститься в відеоматеріалі, назва файлу - , 1.02-1.05 хв., один із учасників тієї події звертається до особи у футболці (в подальшому на наступних відео видно, що футболка блакитного кольору) як «ОСОБА_1» («,..ОСОБА_1. сядь...»), що доволі чітко чути без будь-яких перешкод, а на відео, що міститься в відеоматеріалі,назва файлу , 1.55 xв.-2.00 хв., поліцейський повідомив свідкам, які були ним запрошені, що даний громадянин, який був за кермом, представився «ОСОБА_1»,і що далі поліцейський буде його називати на ім'я «ОСОБА_1». Особи, які були учасниками події 03.08.2017 р. є знайомими особами ОСОБА_4

Адвокат Горяна Т.М. вказує на те, що особа, яка вказана в рапорті як чоловік в блакитній футболці, є ОСОБА_7, бувший інспектор ДПС ДАІ. Про якого в мережі Youtube викладено достатньо відео, які зняті свідомими громадянами щодо його протиправних дій при несенні служби на посаді інспектора ДПС ДАІ і до апеляційної скарги додаються роздруківки з персональної сторінки FacebookОСОБА_7, та його фотографій, які ним викладені на своїй сторінці.

Апелянт стверджує, що навіть візуальне порівняння рис обличчя ОСОБА_4 (з паспорта громадянина України, та паспорта громадянина України для виїзду за кордон) та ОСОБА_7 дає можливість стверджувати, що на відеоматеріалах особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, на думку апелянта, це скоріш за все ОСОБА_7, і аж ніяк не ОСОБА_4, адже риси обличчя у них абсолютно відрізняються, і не є схожими, та такими, що можуть бути спутані чи сприйнятися ідентичними.

Також адвокат ГорянаТ.М. вказує на те, що друга особа на відео, це - ОСОБА_8, підполковник ДФС України, зам. начальника управління (начальник відділу оперативно-технічних заходів правління оперативних заходів Головного управління власної безпеки Державної фіскальної служби України) і саме йому належить авто, на якому ОСОБА_7 вчинив адміністративне правопорушення, він, як власник автомобіля, зазначений в протоколі.

Апелянт зазначає, що в рапорті поліцейський зазначає, що ці дві особи погрожували задіяти зв'язки з керівництво Оболонського УП УНП в м. Києві, УПП в м. Києві ДПП НП України, а також внутрішню безпеку (ВБ), на думку захисника, також говорить про те, що це не пересічні громадяни, а особи, якітак чи інакше причетні до органів державної виконавчої влади.

Адвокат Горяна Т.М. вказує на те, що з усіх відео та з матеріалів справи достеменно стає зрозуміло, що учасники події, яка мала місце 03.08.2017 р., так і не надали патрульним поліцейським жодних документів, які б посвідчили їх особу, а поліцейські їхні особи не встановили, а патрульні поліцейські без належного підтвердження, необґрунтовано вказали особою, яка вчинила адміністративне правопорушення ОСОБА_4

Крім цього апелянт вказує на те, що в протоколі вказано, що він складений 03.08.2017 року о 4 год. 20 хв. Також в ньому зазначено, що особа вже відмовилася в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння. Тобто, з цього виходить, що протокол складено вже після того, як два свідки дали свої Пояснення щодо відмови особи пройти тест на стан сп'яніння. Але в поясненнях двох свідків вказано, що особа відмовилася 03.08.2017 року саме о 4 год. 20 хв. від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння, отже, одночасно о 4 годині 20 хвилин поліцейський не міг пропонувати пройти тест, отримати відмову від його проходження, відібрати пояснення у свідків про це, та скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Також адвокат Горяна Т.М. зазначає, що навіть візуальний огляд підписів свідків, манери заповнення поліцейським протоколу та пояснень свідків, говорить про те, що ці документи складалися в різний проміжок часу, не в один день, не в одних умовах.

Адвокат Горяна Т.М. вказує на те, що заслуговує на увагу діалог між поліцейськими та чоловіком без футболки, що був учасником події 03.08.2017 року, з якого вбачається, що станом на 5 год. 57 хв. 03.08.2017 року протоколу по вчиненому адміністративному правопорушенні поліцейські не складали, його не було, хоча на самому протоколі вказано час його складання - 4 год. 20 хв.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 7, 254 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення, даних відеозапису з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, рапорту та письмових поясненнях свідків. У судовому засіданні ні ОСОБА_4, ні свідки допитані не були.

Посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_4 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР України та, відповідно, вину в учиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв'язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, апеляційний суд, за клопотанням ОСОБА_4, який не приймав участі при розгляді справи судом першої інстанції, частково дослідив наявні у справі про адміністративне правопорушення докази, та дослідив долучені під час апеляційного розгляду докази і дійшов висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння лише особи, які керують транспортним засобом, про що зазначено й у п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Проаналізувавши зміст складеного щодо ОСОБА_4 протоколу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у тому числі й відеозапис із нагрудних камер/відеореєстраторів поліцейських, що міститься у матеріалах справи, апеляційний суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б давали достатні підстави для висновку про те, що у зазначені в протоколі час та місці автомобілем НОМЕР_1, керував саме ОСОБА_4

Так, з переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер/відеореєстраторів поліцейських вбачається, що учасники події, яка мала місце 03.08.2017 року не пред'явили та не надали патрульним поліцейським жодних документів, які б посвідчували їх особу, відповідно поліцейські їхні особи не встановили в установленому законом порядку. З відео чітко вбачається, що після того, як «особа в футболці блакитного кольору» назвався ОСОБА_4, патрульні поліцейські не перевіривши ці дані, зазначили їх в протоколі про адміністративне правопорушення.

З переглянутого відеофайлу навіть візуально вбачається, що жодна з осіб, зафіксованих на відео не є ОСОБА_4 При цьому, особа, яка на відео «без футболки», іншу особу, яка одягнена в футболку блакитного кольору, на файлі , 1.02-1.05 хв., як «ОСОБА_1», зокрема говорить: «,..ОСОБА_1, сядь...».

Окрім того, в файлі , 1.55 xв.-2.00 хв., поліцейський повідомив свідкам, які були ним запрошені, що даний громадянин, який був за кермом, представився «ОСОБА_1», і що далі поліцейський буде його називати на ім'я «ОСОБА_1».

Відтак, дані дослідженого відеозапису із нагрудних камер/відеореєстраторів поліцейських свідчать про те, що особа, щодо якої у працівників поліції була підозри в керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння й особа, чиї дані зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та особа ОСОБА_4 візуально є різними людьми.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4, однією з осіб, яка зафіксована на відео, а саме «особа в блакитній футболці» є ОСОБА_7, який є колишнім інспектором ДПС ДАІ, а інша особа (без футболки) - це ОСОБА_8, який є підполковник ДФС України, відомості про яких наявні в мережі Youtube.

ОСОБА_4 пояснив, що зазначені особи є його знайомими, знали про те, що ОСОБА_4 майже не проживає в Україні, а тому і назвались його даними, з метою уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються висновком портретного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/9-2/1/2-ЕД/18 від 06.03.2018 року, згідно якого:

- зображення особи на фотознімку «DSJX39 (2017/08/03-06:02:48)» та зображення особи на фотознімку «Фотографія особи (ОСОБА_4.)» належать різним особам;

- зображення особи на фотознімку «DSJX39 (2017/08/03-06:02:48)» та зображення особи на фотознімку «Фотографія особи (ОСОБА_7)» належать одній і тій самій особі.

Крім того, доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_4 підтверджуються й довідкою ТОВ «Нью Лоджик» від 03.04.2018 року та електронними авіаквитками, з яких вбачається, що ОСОБА_4 в період з 02.05.2017 року по 07.08.2017 року взагалі знаходився за кордоном. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 складено 03.08.2017 року, тобто в період перебування його за кордоном.

Оцінюючи докази у їх сукупності приходжу до висновку, про те, що матеріали адміністративної справи були складені з порушенням вимог законодавства, такі матеріали з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, не доводять вини ОСОБА_4, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції, розглядаючи адміністративну справу, на зазначені обставини не звернув уваги, розглянув справу формально, та не з'ясувавши всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 також тлумачаться на його користь.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що постанова судді районного суду є незаконною, підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Горяної Т.М. в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 274 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_4складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал