№ 3/229/1419/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Дружківка

12 грудня 2018 року суддя Дружківського міського суду Донецької області Петров Євген Вікторович, розглянувши матеріали, які надійшли зі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 36, кв. 31.,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0002329, складеного ст.державним інспектором відділу державного контролю та нагляду, ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі Nissan, як такий без державної реєстрації, як субєкта підприємницької діяльності та одержаної ліцензії на провадження виду діяльності перевезення пасажирів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не здійснював перевезення пасажирів на своєму авто, просив справу закрити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 надав письмові пояснення, які долучено до матеріалів справи. Звернув увагу суду, що фактично ОСОБА_1 в перше намагався спробувати працювати використовуючи свій транспортний засіб як таксі без відповідних документів на право здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації як субєкта господарювання, але був затриманий працівниками відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки у Донецькій області. В протоколі не зазначено не зазначено повну марку авто та державний номер. З протоколом не погодився, вважав, що немає складу адміністративного правопорушення, просив закрити провадження по справі.

Заслухавши думку ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 0002329 від 25.10.2018; фото авто, яке належить ОСОБА_1; направлення на рейдову перевірку № 009793, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 64 Конституції України, Конституційні права і свободи, людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог статті 1 КУпАП, завданням кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об'єктивно з'ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП полягає, зокрема, у здійсненні господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Згідно п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Об'єктивна сторона цього правопорушення ( ст 164 КУпАП) характеризується дією і виражається в:

- здійсненні господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності;

- здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню у відповідності з законом;

- здійсненні господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського Кодексу України, суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття господарської діяльності міститься у ст. 3 Господарського кодексу України, відповідно до якої під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва - підприємцями.

Податковий кодекс України під господарською діяльністю розуміє діяльність особи, що повязана з виробництвом, виготовленням та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Тобто, під визначенням господарської діяльності розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

В абзаці 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003 року № 3 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, повязана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обовязкові ознаки якої безпосередність, системність її здійснення з метою отримання прибутку.

Згідно з розясненнями в п. 4 даної Постанови під здійсненням фізичною особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи за реалізацію продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, відомості про системність (три і більше разів протягом року, з метою отримання прибутку ) зайняття даним видом діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обовязковою, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП є провадження особою такого виду діяльності три і більше разів протягом року.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обовязок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0002329 від 25.10.2018 ОСОБА_1 в м.Дружківка о 09 год. 00 хв. 25.10.2018 року, надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі Nissan ( точна марка транспортного засобу не вказана, державний номер не вказано) як таксі без державної реєстрації як субєкт підприємницької діяльності та одержання ліцензії на провадження даного виду діяльності , чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.

Свою провину у тому, що він дійсно в перше намагався спробувати працювати використовуючи свій транспортний засіб як таксі без відповідних документів на право здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації як субєкта господарювання ОСОБА_1 визнав повністю, однак наполягав на тому , що ці дії не мають характер системності .

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 відсутня системність зайняття даним видом господарської діяльності з метою отримання прибутку, як того вимагає закон, що в свою чергу свідчить про відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не в повній мірі відповідають диспозиції ст.164 ч.1 КпАП України, і що підлягає уточненню.

Протокол не містить обєктивних даних про дії або бездіяльність, які він допустив, не зазначено, ким він є - юридичною чи фізичною особою, що в свою чергу призвели до зазначених в протоколі порушень.

Згідно ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт здійснення господарської діяльності з метою одержання прибутку, а систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до п. 2.4, 2.8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 24.04.2013 № 254 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2013 року за № 789/23321 , в протоколі зазначається ( в тому числі ) місце та час вчинення і суть адміністративного правопорушення , чого фактично зроблено не було ; до протоколу додаються інші матеріали справи, що є в наявності та які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В тім , до протоколу про адміністративне правопорушення не додано документа, який би свідчив про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку як субєкт підприємницької діяльності. Також суду не надано всіх необхідних доказів, які підтверджують, зокрема, систематичний характер порушення останнім Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Не надано пояснень особи ОСОБА_1, пояснень свідків, або осіб, якім було надано послуги з перевезення.

Відповідно вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути указано норма закону , які порушені винною особою. В зазначеному протоколі вказано , що ОСОБА_1 припустив порушення вимог ст.164 ч.1 КУпАП.

При цьому ст.164 ч.1 КУпАП передбачає вже відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності , тощо . Тобто порушити вимоги ст. 164 ч.1 КУпАП , як це зазначено в протоколі, ОСОБА_1 не міг, а ось які саме норми чинного законодавства від порушив з протоколу не вбачається.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, провівши аналіз досліджених та ретельно перевірених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище наведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв'язку з відсутністю в його діях подій і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 9, п. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 164, ст.ст. 245, 251, 252, 265, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Петров