Провадження № 3/219/4097/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018р. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Радченко Л.А., за участю секретаря Дубаніної О.В., особи, яка притягається до адмінісравтиної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст.130ч.1 КпАП України,роз,яснені ст.63 Конституції України, ст.268 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02.10.2018р., 02.10.2018р. , о 09 год. 00 хвил., в м.Костянтинівка Донецької області по вул.О.Тихого,87, ОСОБА_1 керувавтранспортним засобом Nissan-Sunny, номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп,яніння (червоні очі, запах алкоголю з порожнини роту). Від продуття алкотестеру «Драгер 6810» на місці та проходження медичного огляду у мед. закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково та пояснив суду, що 02.10.2018р., о 09 год. 00 хвил., він керувавтранспортним засобом Nissan-Sunny, номерний знак НОМЕР_2, в м.Костянтинівка Донецької області по вул.О.Тихого,87, де його було зупинено працівниками поліції щодо підозри у вживанні алкогольних напоїв, у зв,язку з чим співробітники поліції запропонували йому пройти тест на вживання алкоголю за допомогою технічного засобу «Драгер», але він відмовився, оскільки, був відсутній сертифікат на «Драгер», проїхати до медичної установи він відмовився , оскільки поспішав , при цьому, пояснив що у нього були червоні очі внаслідок температури . Протокол підписав внаслідок вмовляння з боку працівників поліції.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши фактичні обставини, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне , всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п.2.5 ПДР України вказано, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008, № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який діяв до 31 грудня 2015 року, для серійного виробництва в Україні ЗВТ (засобів вимірювальної техніки) або для ввезення їх на територію України партіями передбачалося проведення державних випробувань та занесення цих ЗВТ до Державного реєстру ЗВТ.

1 січня 2016 року на території України набрав чинності новий Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон), яким не передбачено проведення державних випробувань ЗВТ, натомість передбачено здійснення оцінки відповідності законодавчо регульованих ЗВТ вимогам технічних регламентів.

На вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, поширюється дія Технічного регламенту законодавчо регульованих ЗВТ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94, яка набрала чинності 4 вересня 2016 року.

Згідно з ч.1 ст. 11 та ч.1 ст. 28 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов'язковою, за винятком випадків, визначених у зазначених технічних регламентах та ст. 12 цього Закону (особливості перехідних періодів застосування технічних регламентів).

У випадках, визначених у технічних регламентах, якими передбачене застосування процедур оцінки відповідності, виробник або уповноважений представник (від імені та під відповідальність виробника) повинен складати декларацію про відповідність.

У декларації про відповідність заявляється про те, що виконання вимог, які застосовуються до продукції та визначені у відповідних технічних регламентах, було доведено.

Відповідно до п.п. 22, 56 Технічного регламенту виробники забезпечують супроводження ЗВТ, які вони вводять в обіг, зокрема копією декларації про відповідність. Саме виробник (або за письмовим дорученням його уповноважений представник) складає декларацію, якою бере на себе відповідальність за відповідність ЗВТ вимогам, визначеним у Технічному регламенті. У декларації про відповідність зазначається, зокрема, інформація про видані призначеним органом з оцінки відповідності сертифікати.

Тобто, для ЗВТ, які введені в обіг з 4 вересня 2016 року, виробник ЗВТ повинен складати декларацію про відповідність, а імпортери та розповсюджувачі забезпечити супроводження таких ЗВТ декларацією про відповідність, крім перехідного періоду, визначеного п.5 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, згідно з яким сертифікати відповідності ЗВТ затвердженому типу, видані в установленому порядку до набрання чинності цим Законом, чинні протягом визначеного в них строку дії.

Згідно з п.3 наказу Мінекономрозвитку від 13 липня 2016 року № 1161 «Деякі питання ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки»,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 серпня 2016 року за № 1081/29211, ДП «Укрметртестстандарт» забезпечує зберігання до 1 січня 2019 року інформації про затверджені типи ЗВТ, внесені в установленому порядку до набрання чинності Законом до Державного реєстру ЗВТ.

Станом на 31 грудня 2015 року до Державного реєстру ЗВТ було занесено газоаналізатори Alcotest .... Interlock XT (зокрема, виконання з умовним позначенням Alcotest 6820, призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихається людиною), виробництва фірми Drager Safety AG &aте;aзо; Co. KGaA, Німеччина, номер за Державним реєстром У788-14, та видано сертифікат відповідності ЗВТ затвердженому типу № UA-MI/2-4574-2014 від 1 вересня 2014 року, який був чинним до 27 березня 2017 року. Дані на прилад «DRAGER 6810» в Державному реєстрі ЗВТ відсутні, як відсутні і сертифікати відповідності ЗВТ затвердженому типу.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відомості про сертифікацію приладу «Драгер 6810», за допомогою якого було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, в матеріалах відсутні . Доказів того, що водію пропонувалось пройти огляд на стан сп,яніння за допомогою спеціального технічного засобу, який має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на місці зупинки транспортного засобу і присутності двох свідків , до матеріалів не надано, тому, суд приходить до висновку, що при складанні протоколу не були дотримані вимоги ст.266 КпАП України щодо порядку огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а тому, проведений з порушенням вимог цієї статті порядок огляду стосовно ОСОБА_1 вважається недійсним.

Також, з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожного окремо, вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано продути алкотестер «DRAGGER ARBH № 0557», що не відповідає відомостям, зазначених у протоколі стосовно техничного приладу, а також, зазначено, що від водія були відібрані письмові пояснення, між тим, матеріали таких пояснень не містять. Навпаки, до матеріалів доданий ДВД диск з поясненнями ОСОБА_1

Вказані письмові пояснення свідків є однакові за змістом, стилістичним викладом тексту та заповнені одним і тим же почерком на виготовленому бланку, при цьому, між протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями свідків вбачаються протиріччя. Також, на ДВД диску, запис якого було продемонстровано в судовому засіданні, свідки на відео відсутні , як і відсутні відомості щодо роз,яснення ОСОБА_1 його прав та обов,язків, а тому, суд вважає, що вказані свідки були запрошені поліцейськими лише формально, з метою придання законності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Доказів того, що водію пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, який має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків та останній відмовився від проходження огляду за допомогою такого приладу в присутності двох свідків, до матеріалів справи на надано.

Також, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров,я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння є обовязковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Між тим, матеріали не містять направлення водія на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров,я.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що не знайшло підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, з урахуванням вимог ст.266 КпАП України, та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, протокол про адміністративне правопорушення від 02.10.2018р., з урахуванням вищезазначених обставин, визнається судом як неналежний доказ, а справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суд через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. А.Радченко