Справа № 758/7795/18
3/758/4258/18 Категорія 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в місті Києві, протокол серії БД №292222, про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 31.05.2018 року, о 02 годині 45 хвилин, ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1, в місті Києві, по вулиці Івашкевича, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується тестом «Драгер», №589. Результат тесту - 0.60 0/00, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст.277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечував вживання алкогольних напоїв і керування транспортним засобом у стані сп'яніння, дійсно проходив освідування за допомогою приладу «Драгер», який показав 0.60 проміле. У протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 не погоджується з результатами приладу «Драгер». Також незгода ОСОБА_1 з результатами зазначена у акті огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, працівники поліції йому не роз'яснюють його право у випадку не згоди з показниками приладу «Драгер», пройти освідування у медичному закладі із здачею необхідних аналізів та огляду лікаря спеціаліста. Вказані обставини свідчать про грубе порушення права на захист ОСОБА_1, а тому показник тесту «Драгер», який становить 0.60 проміле не може бути визнаним допустимим доказом.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, суд прийшов до висновку, що справа підлягає закриттю за не встановленням в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

Відповідно до норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що у порушення даної інструкції поліцейський, не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положення ст.62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - підлягає закриттю за не встановленням в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які підтверджують в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за не встановленням в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій