АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А., перевіривши на відповідність вимогам законодавства апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352, 40 грн.,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 5 лютого 2018 року о 20.40 год. в м. Києві по пр. Валерія Лобановського, 97 керував автомобілем «Ауді А4», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкіри покриття обличчя). Від огляду на стан сп'яніння, у визначеному законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто здійснив дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду, про дату та час слухання повідомити усі сторони у справі.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 зазначає про те, що він після отримання тимчасового водійського посвідчення довго очікував повідомлення з суду, але вдома його (ОСОБА_1) практично не буває, так як він постійно знаходиться у роз'їздах, а тому офіційно повідомлення про розгляд справи він так і не отримав, та відповідно не був офіційно повідомлений про час та місце її розгляду, участі в розгляді справи не приймав взагалі.

Також, ОСОБА_1 вказує на те, що за весь цей час з моменту складання протоколу його неодноразово зупиняли працівники патрульної поліції та, перевіривши його через свою (працівників поліції) базу, після сплину 3 місячного терміну тимчасового водійського посвідчення, та повідомили його (ОСОБА_1), що рішення у його справі не відображається, у зв'язку з чим він (ОСОБА_1) 26 червня 2018 року відвідав Голосіївський суд та дізнався про відповідне незаконне рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 5 лютого 2018 року щодо ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 102858 за ч. 1 ст.130 КУпАП, в якому ОСОБА_1 роз'яснено, що розгляд справи відбудеться в Голосіївському районному суді м. Києва за викликом (ас. 1), що підтверджується підписом ОСОБА_1 в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи».

ОСОБА_1 відповідно до копії повісток викликався в суд на 2 березня 2018 року на 09.30 год. та на 29 березня 2018 року на 11.30 год., але, до суду жодного разу не з'явився (ас. 8-9), а поштове відправлення на 29 березня 2018 року на 11.30 год. повернулось до суду із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Постанова, яка оскаржується, винесена 29 березня 2018 року (ас. 11-12), і відповідно до супровідного листа в цей же день копія постанови, яка оскаржується, направлена ОСОБА_1 (ас. 13).

Оцінюючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, на обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 5 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про те, що матеріали щодо нього будуть розглядатися в Голосіївському районному суді м. Києва (ас. 1).

Відповідно до матеріалів, справа щодо ОСОБА_1 надійшла до суду 14 лютого 2018 року (ас. 6).

З матеріалів справи вбачається, що судом приймалися передбачені законом заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи (ас. 8-9, однак, як зазначив сам ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, вдома він практично не буває, так як постійно знаходиться у роз'їздах.

Разом з тим, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Проте, ОСОБА_1, нехтуючи своїми процесуальними правами та обов'язками, будучи обізнаним про те, що відносно нього справа перебуває на розгляді в Голосіївському районному суді м. Києва, розглядом справи протягом лютого-червня 2018 року не цікавився, повідомлення, направлені судом у встановленому законом порядку, не отримував, до суду не з'являвся, суд про причини неявки не повідомляв, будь-яких клопотань не подавав, а тому доводи ОСОБА_1 щодо його неналежного повідомлення про дань, час та місце розгляду справи є необґрунтованими.

Окрім того, відповідно до положень ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.. 249 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно з положеннями ч. ст.. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини «Фріндлендер проти Франції» (п. 43) вбачається, що розумність тривалості судового провадження оцінюється у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії: складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; дії заявника та відповідних державних органів; а також значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

З огляду на обставини, встановлені по справі, доводи ОСОБА_1, які викладені в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду відносно дати та обставин, коли він дізнався про наявність постанови, яку він оскаржує, є необґрунтованими, оскільки вказані ним складнощі щодо подання апеляційної скарги не виходять за межі звичайних проблем, які пов'язані з реалізацією свого права на апеляційне оскарження.Будь-яких інших причин, які б свідчили про поважність обставин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, в клопотанні ОСОБА_1 не зазначено.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк та ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні, і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А.Васильєва