Справа№ 640/3084/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Божко В.В., за участю прокурора Мацегори В.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1), громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді першого заступника директора державного підприємства «Східний експертно-технічний центр Держпраці», зареєстрованого та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 4 ст. 1726 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді першого заступника директора державного підприємства «Східний експертно-технічний центр Держпраці» (далі по тексту ДП «Східний ЕТЦ») та згідно підпункту «а» пункту 2 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі по тексту - Закон №1700-VII) є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, та як уповноважена особа на виконання функції держави або місцевого самоврядування, у щорічній декларації за 2016 рік не зазначив дані щодо наявності у власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення кадастровий №:03:003:0132 площа 3,8 Га (середня ринкова вартість 185 000 гривень) та кадастровий №:03:003:0131 площа 3,8 Га (середня ринкова вартість 185 000 гривень),відповідно до пункту 2 частини першої статті 46 Закону №1700-VII, будучи власником зазначених земельних ділянок з 18.07.2009 року. Тобто при поданні декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомив недостовірні відомості. Зазначеними діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП, посилаючись на те, що він є посадовою особою юридичних осіб публічного права та не є субєктом інкримінованого правопорушення. Не заперечує, що мав у власності зазначені у протоколі земельні ділянки, які успадкував на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 18.07.2009 р. При заповненні декларації по невідомим йому причинам виникла помилка щодо земельних ділянок, оскільки він в декларації зазначив 2 земельні ділянки та яким чином зазначена лише одна ділянка, йому невідомо. Він не мав ніякого умислу на вчинення адмін. правопорушення, повязаного з корупцією, а саме подавати недостовірні відомості у нього не було наміру.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позицію та пояснення ОСОБА_1, надавши письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Прокурор просив визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 1726 КУпАП, вважаючи, що його винуватість підтверджується матеріалами справи, а доводи ОСОБА_1 та його представника визнати необґрунтованими.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив наступні факти.

Згідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді першого заступника директора ДП «Східний ЕТЦ», не вказав у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік дані щодо наявності у власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення, середня ринкова вартість яких складає 370 000 гривень, тобто подав завідомо недостовірні відомості. А саме в порушення пункту 2 частини першої статті 46 Закону №1700-VII, подав завідомо недостовірні відомості у декларації.

У відповідності до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII посада першого заступника директора ДП «Східний ЕТЦ» віднесено до субєктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно до вимог абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону №1700-VII, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Такими чином, ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за корупційні та повязані з корупцією правопорушеннями відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до статті 1 Закону №1700-VII визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини 1 статті 65 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18.07.2009 р. має у власності земельну ділянку кадастровий №:03:003:0132 площа 3,8 Га (середня ринкова вартість 185 000 гривень) та земельну ділянку кадастровий №:03:003:0131 площа 3,8 Га(середня ринкова вартість 185 000 гривень), які успадкував на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 46 Закону №1700-VII субєкт декларування зобовязаний вказати у декларації дані щодо обєктів нерухомості, що належать субєкту декларування та членам його сімї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Проте судом встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді першого заступника директора ДП «Східний ЕТЦ», знаючи про свій обовязок щодо зазначення у декларації відомостей про обєкти нерухомості власником яких є субєкт декларування або члени його сімї, не вказав у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік дані щодо зазначених земельних ділянок сільськогосподарського призначення, будучи власником яких знаходився на момент подачі декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 4 статті 1726 КУпАП, а саме: подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно офіційних даних, що містяться на сайті НАЗК, інформація про вказані земельні ділянки в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, яку подав ОСОБА_1, відсутня.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1, в порушення пункту 2 частини першої статті 46 Закону №1700-VII, подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що виразилось у приховуванні земельних ділянок, власником яких був субєкт декларування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 4 статті 1726 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є 06.04.2017 року, тобто останній день останньої дати подання виправленої декларації відповідно до Закону №1700-VII.

Моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 4 статті 1726 КУпАП, є дата складання адміністративного протоколу, тобто 22.02.2018 р.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обовязкового елементу обєктивної сторони, в той час як обовязковим елементом обєктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 1726 КУпАП тобто подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Його винуватість підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: інформацією, що міститься в щорічній декларації ОСОБА_1 (а.с. 8-14); наказом ДП «Східний експортно-технічний центр Держпарці» № 16-К від 13.07.2015 р. про призначення ОСОБА_1 на посаду першого заступника директора (а.с. 16); посадовою інструкцією першого заступника директора ДП «Східний експертно-технічний центр Держпарці» (а.с. 17- 22); інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо субєкта № 108571646 від 21.12.2017, згідно до якої ОСОБА_1 з 18.07.2009 р. має у власності земельну ділянку кадастровий №:03:003:0132 площа 3,8 Га (середня ринкова вартість 185 000 гривень) та земельну ділянку кадастровий №:03:003:0131 площа 3,8 Га(середня ринкова вартість 185 000 гривень) (а.с. 28- 31); заключенням спеціаліста Універсальної біржі «Україна» щодо вартості земельних ділянок (а.с. 34).

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 та його представника про те, що він не є субєктом інкримінованого правопорушення, а також те, що при складанні декларації допущена помилка і він не мав умислу на неповідомлення певної інформації щодо його майна, а саме наявності у власності з 2009 року земельних ділянок. Так, диспозиція ч. 4 ст. 172-6 КУпАП передбачає подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке випливає із Закону України «Про запобігання корупції». Зазначена норма КУпАП не передбачає поважність чи неповажність причин неповідомлення.

З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Отже, незалежно від виду субєкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обовязком є діяти лише в рамках закону (дозволено роботи тільки те, що дозволено законом статті 6 Конституції України).

Згідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 вбачається, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

В даному випадку ЗУ «Про запобігання корупції» чітко передбачено зазначення у декларації відомостей про обєкти нерухомого майна наявні у власності субєкта декларування та Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а тому відсутні підстави для неоднозначного або множинного тлумачення прав та обовязків осіб.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Помякшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 33, 34, 35, ч.4 ст. 1726 КУпАП, ст. 68, 129 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 1726 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ