Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/473/18
Провадження №: 3/332/205/18
05 квітня 2018 р. м.Запоріжжя
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Безлер Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ДПП УПП в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2,

-за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2018 року о 02-25 годині в м.Запоріжжі, по вул.Оптимістичній, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 6 д.н.з.KR364HR з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законодавством порядку (в медичному закладі КУ «ЗОКНД» ЗОР) відмовився у присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1, після розяснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що 16.02.2018 року близько 02-25 годині він дійсно керував автомобілем Mazda 6 д.н.з.KR364HR по вул.Оптимістичній в м.Запоріжжі, оскільки виїхав з місця свого проживання до аптеки у звязку з необхідністю придбання для себе ліків. У той же час вдома залишилися його четверо малолітніх дітей без догляду дорослих осіб. Так, в зазначений у протоколі час та місці він був зупинений працівниками поліції. Ними було зясовано, що він колись притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та припущено, що він перебуває у стані наркотичного спяніння. У звязку з цим працівниками поліції йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння в Обласному клінічному наркологічному диспансері. Від проходження такого огляду він відмовився, оскільки поспішав додому до своїх дітей, які залишилися без догляду, а також у звязку з тим, що у стані наркотичного спяніння він не перебував. Відмовився від проходження вказаного огляду в присутності двох свідків, яки були перехожими. В подальшому, 12.03.2018 року він звернувся до лікаря та здав відповідні аналізи. Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, ознак спяніння у нього виявлено не було. Тому просить справу відносно нього закрити.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №414863 від 16.02.2018 року, 16 лютого 2018 року о 02-25 годині в м.Запоріжжі, по вул.Оптимістичній, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 6 д.н.з.KR364HR з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законодавством порядку (в медичному закладі КУ «ЗОКНД» ЗОР) відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність за ч.1ст. 130 КУпАП. Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол складено в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Згідно з даним протоколом ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився.

Окрім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується направленням на огляд на стан спяніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зазначили про відмову в їх присутності водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у медичному закладі, відеозаписом з місця події.

При цьому, суд зазначає, що наданий висновок щодо результатів медичного огляду №1069 від 12.03.2018 року, за яким стану спяніння ОСОБА_1 не встановлено, не спростовує доведеності вини останнього у його відмові 16 лютого 2018 року, як особи що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимогст.33 КУпАП, розяснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який має посвідчення водія серії ВАЕ 605085 від 07.02.2012 року, за обліками Державтоінспекції Запорізької області повторності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не має; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП,у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зіст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави понесені судові витрати у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок (Банк ГУДКСУ в Запорізькій області р/р 0004, МФО 813015, ЄДРПОУ отримувача 38025372, одержувач : УДКСУ в Заводському районі м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації : 22030101 - "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст.307,308 КУпАПштраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Л.В. Безлер