АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/413/18 Головуючий у І-й інстанції Смольняков О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку оскарження судового рішення, ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2018 року, якою

ОСОБА_1, 1978 року квітня місяця 06 дня народження, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 10 листопада 2017 року, об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, рухаючись біля буд. 25 по вул. Шмідта в м. Дніпрі, керував автомобілем Hyundai Tucson, н.з. АЕ 4793 СХ, в стані наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів), чим порушив п. 2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан спяніння проводився у лікарні у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вазує, що при винесенні оскаржуваної постанови він не був присутній, її копію отримав поштою 13.03.2018 року.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, винесена в порушення норм процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з грубими порушення норм діючого законодавства та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, зокрема було допущено невідповідність вимогам вказаної інструкції щодо правильності його складання.

Вказує, що поліцейськими було порушено і вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння, затвердженої наказом від 09.11.2015 року за № 1452/735, де зазначено, що огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці, з використанням технічних засобів, за наявності ознак сп'яніння, проте у протоколі зазначено не всю сукупність, а лише частину ознак сп'яніння, які носять суб'єктивний характер.

Зазначає, що 10.11.2017 року о 09.00 год. по вул. Шмідта, біля буд. 25 в м. Дніпрі відбулося ДТП за участю автомобіля Hyundai Tucson, н.з. АЕ 4793 СХ, під його керуванням, та автомобіля ОСОБА_2, н.з. АЕ 8618 ІН, під керуванням ОСОБА_3, винним у якому згідно постанови Кіровського районного суду від 06.12.2017 року визнано останнього. Після складання протоколу за фактом ДТП йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого склав 0 проміле, що не влаштувало поліцейських та вони направили його до лікарні для проходження огляду, від якого він не відмовився та пройшов, проте в подальшому про результати огляду його повідомлено не було, як не було надано і копію відповідного медичного висновку, що також є порушенням нормативних вимог.

Апелянт зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення він керував транспортним засобом об 11.00 год., що не відповідає дійсності зважаючи на те, що він у цей час вже надав пояснення за фактом ДТП, а отже не керував автомобілем.

Також вказує, що протокол відносно нього складено заочно, пояснень він при цьому не давав та його не підписував, що в свою чергу суперечить вимогам КУпАП. Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався без його участі, оскільки він не був повідомлений про дату та час розгляду провадження, а тому був позбавлений можливості себе захищати.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та захисників, що представляли його інтереси, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки апелянт заявив відповідне клопотання, а згідно матеріалам справи він не брав участі у судовому засіданні, в якому було винесено оскаржувану постанову, та відсутні відомості про отримання ним її копії у межах строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що цей строк був пропущений останнім з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Аналізуючи оскаржувану постанову з урахуванням доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які встановлені правильно та підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 145441, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; висновком щодо огляду на стан наркотичного сп'яніння від 28.11.2017 року.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п. 5 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану спяніння).

Аналізуючи наявні докази, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що ними наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належним доказом - медичним висновком від 28.11.2017 р., згідно якому водій ОСОБА_1 на час його огляду об 11:40 годин 10.11.2017 р. перебував у стані наркотичного сп'яніння, викликаного вживанням канабіноїдів (а.с. 4).

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки мають формальний характер та стосуються процедурних порушень, а отже не можуть бути підставою для скасування правильної по суті постанови суду першої інстанції.

Зокрема, складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1, пов'язане з отриманням результатів медичного огляду після проведення відповідних лабораторних досліджень, які потребують значного часу, лише 28.11.2017 р., та з неявкою апелянта до органів поліції для складання вказаного протоколу, а також розгляд справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1, який до суду неодноразово не з'являвся як отримавши судову повістку, так і ухилившись від її отримання (а.с. 8, 9), можуть слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та перегляду справи по суті в апеляційному порядку, проте не є підставою для її скасування та закриття провадження у справі.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4