Справа №752/7496/18 Головуючий у першій інстст.: Бойко О.В.
Провадження № 33/824/215/2018 Суддя-доповідач: Полосенко В.С Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ПолосенкоВ.С. за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, 01.04.2018 року о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «FORD», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 по Столичному шосе в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку приладом «Драгер», результат 0, 21‰, чим порушив п.2.9 а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду винесена з грубим порушенням норм процесуального права, розгляд справи проведено без з'ясування всіх обставин справи, без належного дослідження доказів, без вирішення клопотань. Апелянт звертає увагу суду на те, що його не було повідомлено належним чином про дату та час розгляду справи, чим порушено право на захист.

Вказує, що свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні він не визнає, складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення є незаконним.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його представника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_3 суддею першої інстанції зазначених вимог в повній мірі дотримано не було.

Як вбачається із постанови, суддею визнано доведеним те, що ОСОБА_3 01.04.2018 року о 08 годині 00 хвилин, керував автомобілем марки «FORD», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 по Столичному шосе в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку приладом «Драгер», результат 0, 21‰, чим порушив п.2.9 а ПДР України та чинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте із таким висновком погодитися не можливо, оскільки він зроблений на неповно досліджених доказах та без належного з'ясування обставин справи.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складений за ч.1 ст.130 КУпАП з використанням показників, зафіксованих спеціальним технічним засобом - приладом «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначив, що не згоден зі складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду даної справи, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_3, якому було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер", який показав позитивний результат. Також свідки пояснили, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції не пропонував ОСОБА_3 пройти огляд на виявлення стану сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 направлявся працівниками поліції до закладу охорони здоров'я для проведення огляду на виявлення стану сп'яніння, з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП про всебічне, повне і об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому з цих підстав постанова суду підлягає скасуванню.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні і достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_3 порушення вимог правил дорожнього руху України, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в зв'язку чим апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі щодо ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Полосенко