ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/203/18 Справа № 175/3270/18 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С.О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Збарської І.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 09 серпня 2018 року о 02.15 годині, ОСОБА_1 порушив правила зберігання зброї, а саме знаходячись біля буд. 45 по вул. Шосейна в м. Підгородне, керуючи авто бенз, державний номер НОМЕР_1 , перевозив карабін Форт-201 № НОМЕР_2 зі спорядженим магазином 17 кулями 7,62х39, тобто скоїв правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 191 КУпАП.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн. з вилученням зброї, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 352 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Збарська І.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки судовий розгляд проводився без участі ОСОБА_1 та з цією постановою він ознайомився лише 09.10.2018 року, також просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а у разі, якщо суд прийде до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, змінити постанову суду та виключити з резолютивної частини посилання на вилучення зброї.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_1 не враховано відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також поза увагою залишились ступінь і форма його вини.

Звертає увагу на те, що інспектор УПП в м. Дніпро не представився, не пояснив причину зупинки ОСОБА_1 , а одразу наказав пред`явити документи.

Після перевірки документів, інспектором без надання на те дозволу від ОСОБА_1 , було проведено поверхневу перевірку салону автомобіля, під час якої було наказано ОСОБА_1 вийти з машини. В салоні автомобіля знаходився належний ОСОБА_1 карабін форт 201 № ВІ070952 у розрядженому стані.

ОСОБА_1 повідомив інспектору про те, що має дозвіл органу внутрішніх справ на право зберігання та носіння такої зброї, та надав відповідні документи, однак інспектор, з невідомих причин, почав складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

Пояснення по суті протоколу ОСОБА_1 писав під тиском працівників поліції, оскільки вдома його чекала дружина з хворою дитиною, якій він віз ліки, а тому ОСОБА_1 написав саме так, як йому сказав інспектор, після чого його одразу відпустили додому.

Протокол складений щодо ОСОБА_1 не містить жодного доказу,на якому грунтується припущення інспектора при винесенні такого рішення.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення в графі склад адміністративного правопорушення не зазначено, які саме умови зберігання зброї порушено ОСОБА_1 , якого калібру зброя, її номер та дозвіл на зберігання такої зброї.

Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_1 характеризується виключно з позитивної сторони, має неповнолітню дитину 2002 року народження, а також працює охоронцем, що свідчить про те, що він вміє поводитися зі зброєю та зберігати її.

Вказує на те, що ОСОБА_1 свою вину не визнає та вважає міру адміністративного стягнення найсуворішою, та такою, що не відповідає санкції ч.1 ст.191 КУпАП, відповідно до якої порушення громадянами правил зберігання, носіння або перевезення зброї тягне за собою накладення штрафу від 7 до 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням зброї і бойових припасів або без такого.

Зазначає, що судом першої інстанції не було допитано, безпосередньо в судовому засіданні, свідків вказаних у протоколі.

Отже, судом першої інстанції належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення (про порушення митних правил) розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Суд вважає причини пропуску поважними, а строк на апеляційне оскарження таким, що підлягає поновленню з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, будь - яких доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи (судовими повістками з відповідною відміткою про отримання, телефонограмами, СМС- повідомленнями, тощо) вони не містять.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 чи його захисник отримували копію постанови , а тому зазначені обставини є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не з`ясовано обставини та необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .
Суд, встановивши, що дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, не звернув уваги, що у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено всіх ознак складу правопорушення, а саме: відсутнє посилання на те, які норми чинного законодавства порушив ОСОБА_1 та до якого виду зброї, що передбачений обєктивною стороною ч.1 ст.191 КУпАП належить карабінФорт-201 № ВІ070952 та якими доказами це підтверджується.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення.

При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

Отже, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях щодо ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України,яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити строк захиснику Збарській І.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника Збарської І.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року задовольнити.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 191 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко