Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/66/18
Провадження № 3/670/38/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки смт. Віньківці вул. Заславська, 2/1, Віньковецького району Хмельницької області, не працюючої,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.01.2018 року о 23.58 год. в смт. Віньківці по вул. Чайковського керувала автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що було зафіксовано за допомогою приладу «DRAGER Alkotest 6810» ARAM-3576 на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.9 (а) ПДР України, та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1, будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, не зявилась, однак з огляду на положення ст. 268 КУпАП, відповідно до якої під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Водночас, у письмовому клопотанні від 07.02.2018 року ОСОБА_1 просила розгляд справи проводити без її участі, але в присутності її захисника ОСОБА_2, а 23.04.2018 року надіслала до суду письмове пояснення, у якому вказала, що перебуває за кордоном. Зазначила, що своєї вини у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не визнає, хоча дійсно в той вечір випила каву з коньяком, проте кількість випитого була дуже малою і не могла призвести до стану спяніння. Крім того, поліцейський Балан відмовився використати вакуумно запечатаний мундштук до приладу «Драгер», а після того, як вона не погодилась із показниками, запропонував пройти повторний тест у лікарні, на що вона погодилась, проте згодом почав погрожувати їй, переконувати у відсутності потреби повторного проходження обстеження в лікарні, під час складання протоколу не залучив незалежних свідків. Тому за відсутності у її діях складу адмінправопорушення, просила виправдати її.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Дослідивши всі докази по справі, та проаналізувавши їх у сукупності, доходжу висновку, що ОСОБА_1 винувата у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 поставлено саме керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 26.01.2018 року серії БР № 054818, із якого слідує, що 25.01.2018 року о 23.58 год. ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння; роздруківками приладу «DRAGER Alkotest 6810» ARAM-3576 від 26.01.2018 року, із яких вбачається, що у водія ОСОБА_1 у присутності двох свідків зафіксовано стан алкогольного сп`яніння, результат тестування склав 1,38 % та 1,42 %, із якими ОСОБА_1 погодилась, про що свідчить її підпис на роздруківках, та її письмовим поясненням на місці зупинки, у якому вона визнала, що в кафе випила коньяку, після чого керувала автомобілем; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що наявні в матеріалах справи.

Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4, 26.01.2018 року близько 00.30 год., коли він проходив по вул. Чайковсього в смт. Віньківці, його зупинили працівники поліції і запропонували бути свідком огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння. Коли остання подула в прилад «Драгер», то він показав результат 1,38 проміле.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він знаходився в автомобілі разом із своєю матірю, тобто ОСОБА_1, та після зупинки транспортного засобу поліцейський почув від неї запах алкоголю. ОСОБА_1 погодилась продути прилад «Драгер», а потім наполягала на проведенні експертизи у лікарні, однак поліцейський залякав її, що в лікарні буде встановлено, що вона пяна.

Згідно показань допитаного як свідка поліцейського СРПП Віньковецького відділення поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_5, який є автором розглядуваного протоколу, після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 він почув від неї запах алкоголю, і запропонував продути прилад «Драгер». Коли вона продула в прилад, то він показав, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння. В подальшому вона погодилась із результатами тестування, тому проходити обстеження у райлікарні на стан спяніння не було потреби. Крім того вказав, що автомобіль ОСОБА_1 був доставлений до неї додому працівником Віньковецького ВП ОСОБА_6

Вказані пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом відеореєстратора, який був переглянутий судом.

Так, із відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечувала факт вживання коньяку; спочатку виявляла бажання поїхати у райлікарню на освідування; згодом погодилась на пропозицію поліцейського продути газоаналізатор «Драгер» на місці зупинки, пропонуючи при цьому поліцейським вирішити питання «красиво… по-хорошому … без проходження тесту»; після продуття приладу не оспорювала показники 1,42 та 1,38 проміле.

Таким чином, згідно результатів огляду приладом «Драгер», ОСОБА_1 в ніч із 25 на 26 січня 2018 року перебувала у стані алкогольного сп'яніння з показником 1,38 проміле.

Водночас, доводи захисника ОСОБА_1 -- ОСОБА_2 про те, що спеціальний технічний засіб «Drager Alcotest 6810», який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп'яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, тому поліцейським застосовувався неправомірно, є безпідставні та не заслуговують на увагу.

Крім того, суд відхиляє твердження захисника про наявність сумнівів щодо неупередженості та необєктивності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_3 доводиться рідним сином ОСОБА_1, а ОСОБА_4 - далеким родичем поліцейського ОСОБА_5, оскільки у суді таких доказів не здобуто.

Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України, відтак вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП , адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, обставини, при яких воно було вчинено, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та з огляду на це вважаю за необхідне накласти стягнення, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. 23, ст. 33, ст. 40-1, ст. 130 ч. 1, ст. ст. 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» № 3674- VІ від 08.07.2011 р., суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова