Провадження № 3/537/565/2018
Справа № 537/638/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2018 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, громадянки України, на час складання протоколу - виконуюча обовязки директора Державного вищого навчального закладу «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури» з 14 листопада 2017 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №16-03-207/15 від 24 січня 2018 року, складений інспектором праці ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 про вчинення останньою правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зазначеного протоколу, було встановлено наступні порушення законодавства про працю.

Не проводиться виплата заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За даними Головної книги та за даними по рахунку 661 не виплачена заробітна плата станом на 01 січня 2018 року становить - 1087, 9 тис. грн. (за лютий 2016 р. - 39,0 тис. грн.., за березень 2016 р. - 39,1 тис. грн., за квітень 2016 р. - 42,8 тис. грн., за травень 2016 р. - 43,8 тис. грн., за червень 2016 р. - 45,9 тис. грн., за липень 2016 р. - 116,6 тис. грн., за серпень 2016 р. - 10,3 тис. грн., за вересень 2016 р. - 47,1 тис. грн., за жовтень 2016 р. - 36,0 тис. грн., за листопад 2016 р. - 34,9 тис. грн., за грудень 2016 р. - 42,3 тис. грн., за січень 2017 р. - 52,4 тис. грн., за лютий 2017 р. - 51,7 тис. грн., за березень 2017р. - 51,4 тис. грн., за квітень 2017р. - 50,8 тис. грн., за травень 2017р. - 51,8 тис. грн., за червень 2017р. - 50,0 тис. грн., за липень 2017 р. - 117,2 тис. грн., за серпень 2017 р. -17,1 тис. грн.., за вересень 2017 р.- 35,2 тис грн.., за жовтень 2017 р. - 35,0 тис. грн.., за листопад 2017 р. - 36,2 тис. грн.., за грудень 2017 р. - 41,3 тис. грн..). Не виплачена заробітна плата по спецфонду 68 працівникам. Заборгованості перед звільненими працівниками немає, чим порушено вимоги частини 1 статті 115 Кодексу Законів про працю України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці».

Також встановлено порушення вимог частини 4 статті 115 Кодексу Законів про працю України, статті 21 Закону України "Про відпустки", а саме не проводиться виплата заробітної плати за весь час щорічної відпустки, не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, наказом № 107/В від 16 листопада 2017 р черговій гуртожитку ОСОБА_4 надано частину щорічно основної відпустки з 29 листопада 2017р. по 08 грудня 2017 року терміном на 10 календарних днів. Виплату заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше ніж за три дні до початку відпустки працівнику не проведено, оплату проведено лише 29 листопада 2017 року (відомість розприділення заробітної плати від 29 листопада 2017 року, де за порядковим номером 2 значиться прізвище ОСОБА_4 та сума 1889,92 грн.). Будь-які документи, що підтверджують бажання працівника виплатити заробітну плату за час щорічної відпустки у інші періоди при перевірці не надано.

Порушено вимоги частини 1 статті 116 Кодексу Законів про працю України, а саме не проводиться в день звільнення працівника виплата всіх сум, що належить йому від установи. Так, наказом № 25/ОС від 20 листопада 2017 року звільнено завідувача гуртожитком ОСОБА_5 з 04 грудня 2017 року по ст. 38 Кодексу Законів про працю України за власним бажанням у звязку виходом на пенсію. Виплату належних сум при звільненні проведено лише 06 грудня 2017 року - бюджет (відомість розприділення заробітної плати від 06 грудня 2017 року, де за порядковим номером 1 значиться прізвище ОСОБА_5 та сума 2633,61 грн.), 13 грудня 2017 року - бюджет (відомість розприділення заробітної плати від 13 грудня 2017 року, де за порядковим номером 23 значиться прізвище ОСОБА_5 та сума 2197,47 грн.), 27 грудня 2017 року - бюджет (відомість розприділення заробітної плати від 27 грудня 2017 року, де за порядкові номером 10 значиться прізвище ОСОБА_5 та сума 347,45 грн.). 29 грудня 2017 року - спецфонд (відомість розприділення заробітної плати від 29 грудня 2017 року, де за порядковим номером 5 значиться прізвище ОСОБА_5 та сума 13394,2 грн.). Згідно табеля обліку використання робочого час за грудень 2017 року ОСОБА_5 04 грудня 2017 р. відпрацювала 8 годин.

Встановлено порушення вимог частини 5 статті 3-1 Закону України "Про оплату праці", при нарахуванні заробітної плати за листопад 2017 року секретарю навчальної частини ОСОБА_6 не забезпечено дотримання мінімального розміру заробітної плати. Так, відповідно до табелю обліку робочого часу за листопад 2017 року ОСОБА_6 відпрацювала 96 годин (12 робочих днів по 8 годин щоденно) та 12 днів перебувала по тимчасовій непрацездатності. За розрахунковим листком за листопад 2017 року ОСОБА_6 нараховано: оклад основний: бюджет 435,20 грн. за відпрацьованих 96 годин (12 робочих днів), спецфонд - 435,20 грн. доплата до мінімальної заробітної плати: бюджет - 204,80 грн., спецфонд -204,81 грн., лікарняний (ФСС) - 12 днів - 1095,00 грн., всього нараховано - 2375,00 грн. Посадовий оклад - 2176,00 грн. ОСОБА_3 тривалості робочого часу за листопад 2017 року становила 176 годин.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень, зазначених в протоколі №16-03-207/15 від 24 січня 2018 року, визнала частково, а саме в частині порушення вимог частини 4 статті 115 Кодексу Законів про працю України та статті 21 Закону України «Про відпустки» щодо невиплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше ніж за три дні до початку відпустки, а також в частині порушення вимог частини 5 статті 3-1 Закону України «Про оплату праці» щодо не забезпечення дотримання мінімального розміру заробітної плати при її нарахуванні. В іншій частині виявлених порушень ОСОБА_2 свою не визнала з тих підстав, що на час допущення цих порушень вона не займала посаду виконуючого обовязки директора ДВНЗ «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури». Також зазначила, що на даний час заборгованість по заробітній платі перед звільненням відсутня.

Суддя, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Так, факт допущення порушень законодавства про працю, зазначених у протоколі №16-03-207/15 від 24 січня 2018 року, а саме частин 1, 4 статті 115, частини 1 статті 116 Кодексу Законів про працю України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», статті 21 Закону України «Про відпустки», частини 5 статті 3-1 Закону України «Про оплату праці», у ДВНЗ «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури», окрім пояснень ОСОБА_2, наданих в судовому засіданні, підтверджується також наявними в матеріалах справи: актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовую найману працю №16-03-207/54 від 24 січня 2018 року; інформацією по ДВНЗ «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури» станом на 11 січня 2018 рік; довідкою про використання коштів підприємства; списком працівників по заборгованості по заробітній платі за період з лютого 2016 року по грудень 2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23 січня 2018 року; наказом (розпорядженням) №107/В від 16 листопада 2017 року; наказом (Розпорядженням) №25/ОС від 20 листопада 2017 року; відомістю розподілення заробітної плати від 29 листопада 2017 року, від 06 грудня 2017 року, від 13 грудня 2017 року, від 27 грудня 2017 року, від 29 грудня 2017 року.

Згідно довідки ДВНЗ «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури» за вих..№405/02-24 від 10 квітня 2018 року, заборгованість з оплати праці за період з січня по березень 2018 року відсутнія.

При вирішенні питання щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує доведений в судовому засіданні факт, що остання займає посаду виконуючого обовязки директора ДВНЗ «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури» лише з 14 листопада 2017 року, що підтверджується Наказом №659-К від 09 листопада 2017 року та Наказом №63-К від 14 лютого 2018 року, однак правопорушення, передбачені частиною 1 статті 115 Кодексу Законів про працю України, частиною 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», частиною 1 статті 116 Кодексу Законів про працю України були вчинені в період з лютого 2016 року по листопад 2017 року, тобто в той період, коли ОСОБА_2 не займала посаду виконуючого обовязки директора ДВНЗ «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури».

За викладених обставин суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог частини 1 статті 115 Кодексу Законів про працю України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», частини 1 статті 116 Кодексу Законів про працю України.

Отже, оцінюючи наявні письмові докази справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, події та характер адміністративного правопорушення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка частково визнала порушення нею вимог законодавства про працю, суд приходить до висновку про доведеність порушення ОСОБА_2 вимог частини 4 статті 115 Кодексу Законів про працю України, статті 21 Закону України «Про відпустки», частини 5 статті 3-1 Закону України «Про оплату праці», та, як наслідок, вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і вважає за можливе накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Обираючи вид стягнення правопорушникові, суддя обставин, що помякшують чи обтяжують покарання, не вбачає.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 24, 284, частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через місцевий суд, який виніс постанову протягом десяти днів з дня її винесення. Особи, що не були присутні в судовому засіданні під час оголошення постанови, можуть оскаржити її протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя: ОСОБА_1