Номер провадження: 33/785/1945/18
Номер справи місцевого суду: 513/881/18
Головуючий у першій інстанції Бучацька А.І.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Журавльов О.Г., за участю секретаря Ковязіної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7, діючого в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Саратського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2018 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №367827 від 09.09.2018 року вбачається, що09 вересня 2018 року о 18 годині 40 хвилин по вулиці Центральній в с. Петропавлівка Саратського району Одеської області ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (хитка хода, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини роту).

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Саратського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 через представника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) матеріали адміністративної справи, а саме, протокол про адміністративне правопорушення, розписка про роз'яснення прав складені українською мовою, яку ОСОБА_3 не розуміє, оскільки його рідною мовою є молдавська мова, тому суд першої інстанції, в порушення ст. 268 КУпАП, не залучив перекладача, тому вина його не доведена належними доказами. Інших доводів неправильності судового рішення апеляційна скарга не містить.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №367827 від 09.09.2018 року, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_3 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме в зв'язку з керуванням водієм ОСОБА_3 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та його відмовою пройти медичний огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, містить пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які підтверджують, що в їхній присутності водій ОСОБА_3, у якого були наявні ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння (а.с.2, 5-6).

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №367827 від 09.09.2018 року ОСОБА_3 власноруч зазначено «с протоколом согласен, выпил бутылку пива». Протокол підписано правопорушником без жодних зауважень.

Крім того, всупереч доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 за паспортом, виданим Саратським РВГУМВС України в Одеській області 19 березня 2007 року є громадянином України, з 19 березня 2007 року зареєстрований у АДРЕСА_1, має посвідчення водія України, є платником податків ДПІ у Саратському районі та має ІПН з 13 березня 2009 року, тому безпідставні твердження апеляційної скарги, що ОСОБА_3 не володіє українською мовою. Також апелянтом не спростовано факту визнання ОСОБА_3 своєї вини в протоколі та у судовому засіданні.

Згідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен за вимогою працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

При розгляді адміністративної справи суд першої інстанції повно та об'єктивно розглянув справу та прийняв правильне рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення щодо правопорушника ОСОБА_3 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Посилання апеляційної скарги на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся з порушенням процесуального права, оскільки апелянт не володіє українською мовою та не був залучений перекладач, є безпідставним та спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_3 власноруч зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення «с протоколом согласен, выпил бутылку пива», крім того є громадянином України, проживає в Україні більш ніж десять років.

Доводи представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7, діючого в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Саратського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області

О.Г.Журавльов