Справа № 153/645/18
Провадження № 33/772/505/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Любинецька-Онілова А. Г.
Доповідач: Ващук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 р. м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Ващук В.П.

з участю секретаря: Діденко В.В.

за участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУ п АП:

ОСОБА_2,

народження ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України,

проживаючого: АДРЕСА_1,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від «31» травня 2018 року, -

В с т а н о в и в :

Як встановлено судом, ОСОБА_2 17 травня 2018 року о 22 годині 20 хвилин по вул.Центральній в с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 травня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 31.05.2018 року щодо нього, та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі ч.1 ст. 247, та п.3 ч.1 ст. 284 КУ п АП.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що викладені в постанові суду обставини скоєного ним адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що він не вживав спиртного взагалі в той день.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 11.11.2015 року від № 1431/27858, передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Статтею 266 Кодексу про адміністративні правопорушення визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу використовуються спеціальні технічні засоби, які мають зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння працівник поліції інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу зобов'язаний надати свідоцтво про державну реєстрації та свідоцтво про його повірку.

Слід зазначити, що відповідно до частини 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд в закладах охорони здоров'я проводиться у випадках незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Хоча п.6 вищезазначеної інструкції зазначає, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.; лікарем закладу охорони здоров'я.

Слід зазначити, що лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однією та єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до п.22 вищезазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складенні з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними. В судовому засіданні першої іта апеляційної нстанцій ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що 17 травня 2018 року о 22 годині 20 хвилин по вул.Центральній в с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, керував автомобілем НОМЕР_1 та був зупинений працівниками патрульної поліції, яким він пояснив, що спиртних напоїв не вживав в цей день

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачують у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відносно ОСОБА_2 складено протокол, і він оспорює факт того, що працівники поліції пропонували йому на місці проходити медичний огляд на стан алкогольного чи будь-якого сп'яніння, таким чином , в суду відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № № 1408/27853 від 10.11.2015 року «Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», що працівниками поліції зроблено не було, а тому всі докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вважаються побічними.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. П.1 СТ. 247, 293, 294 КУ п АП, суд -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 травня 2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

Згідно з оригіналом: