Провадження № 3-7255/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі захисника ОСОБА_1, ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в м. Києві відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, в скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно серії БД №287806 складеному відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП зазначено, що 06.09.2018 року о 13 год. 50 хв. в АДРЕСА_1, водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки «ЗАЗ» д/з НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 свою вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав, пояснив, що керував транспортним засобом у тверезому стані, при паркуванні вичинив ДТП, однак власник другого автомобіля претензій до нього не має. Внаслідок поганого самопочуття він, виходячи з машини, впав, йому викликали лікаря для надання медичної допомоги. По приїзду, лікарі надали йому ліки, сусіди його довели додому, після чого близько через годину приїхали працівники поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 надала наступні пояснення: 06 вересня 2018 року приблизно о 13:00 вона, перебуваючи у себе в квартирі, стала свідком подій при яких її сусіду ОСОБА_2 стало зле біля нашого будинку за адресою: АДРЕСА_1. Внаслідок поганого самопочуття він, виходячи з машини, впав та вдарився головою. Після побаченого, вона вийшла на вулицю, аби дізнатися в якому стані перебуває ОСОБА_2 Вийшовши на вулицю, вона побачила нашого консьєржа - ОСОБА_3, яка повідомила їй, що так як ОСОБА_2 після удару головою почувався погано, вона вирішила викликати лікаря для надання йому медичної допомоги. Також, до нас згодом підійшла ОСОБА_6, якій ми повідомили про падіння ОСОБА_2

Дочекавшись разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 медиків, вони дізналась висновок лікаря - він вказав, що підстав для госпіталізації немає. ОСОБА_2 дали ліки. Після цього, вона допомогла ОСОБА_2 піднятися до його квартири.

Довівши ОСОБА_2 до його квартири і впевнившись, що його самопочуття є задовілним, вона пішла додому.

Вечором вона дізналась, що до ОСОБА_2 додому приходила поліція щодо ДТП.

Жодних ознак сп'яніння в ОСОБА_2 не було, було видно що він себе погано почуває через високий тиск. До приїзду поліції лікарі швидкої давали ОСОБА_2 ліки.

Свідок ОСОБА_3 надала наступні пояснення: 06.09.2018 року, приблизно о 13:00 вона, знаходилася на своєму робочому місці, вийшовши на двір вона побачила як у двір за адресою: АДРЕСА_1 заїхав автомобіль ОСОБА_2

Після того, як ОСОБА_2 вимкнув двигун свого автомобіля, він відкрив двері і виходячи з автомобіля, зачепився за поріг автомобіля, не втримав рівновагу та впав, вдарившись головою. Одразу після цього, вона підійшла до нього та запитала, чи все з ним гаразд. Нажаль, після падіння, він зазнав травми голови.

Підійшовши до нього вона зрозуміла, що він себе погано почуває, скаржився на тиск.

Я викликала швидку медичну допомогу та чекала разом з ним поки приїде екіпаж медиків. В цей проміжок часу до них також підійшла ОСОБА_4, яка, також, намагалась допомогти та підтримати ОСОБА_2

Після приїзду швидкої допомоги та огляду ОСОБА_2, лікар зробив висновок, що госпіталізації він не потребує та ОСОБА_2 дали ліки від тиску. Після від'їзду лікарів ОСОБА_4 сказала, що допоможе ОСОБА_2 дійти до квартири. Того дня до квартири ОСОБА_2 приходила поліція. Жодних ознак сп'яніння в ОСОБА_2 не було, було видно що він себе погано почуває через високий тиск. До приїзду поліції лікарі швидкої давали ОСОБА_2 ліки.

ОСОБА_5 надала наступні пояснення: 06.09.2018 року приблизно о 13:30, я йшла по двору за адресою: АДРЕСА_1, та помітила, що біля автомобіля «ЗАЗ», НОМЕР_1, знаходиться декілька людей, серед яких - ОСОБА_2 Дві жінки - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 сказали, що ОСОБА_2 стало зле і він впав, вдарившись при цьому головою. Вони також мені повідомили, що хтось із них вже викликав швидку медичну допомогу і зараз вони її чекають.

Разом із жінками вона дочекалась приїзду швидкої допомоги. ОСОБА_2 дали ліки від тиску та лікарі сказали, що нічого серйозного у травмі ОСОБА_2 немає. Після цього, вона зрозуміла, що нічим більше не зможе допомогти і пішла додому.

Пізніше, їй стало відомо, що через погане самопочуття ОСОБА_2 при паркуванні здійснив незначне ДТП, проте водії домовилися між собою.

Також, з приводу ДТП до ОСОБА_2 додому заходив поліцейський.

Жодних ознак сп'яніння в ОСОБА_2 не було, було видно що він себе погано почуває через високий тиск. До приїзду поліції лікарі швидкої давали ОСОБА_2 ліки.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст.130 КУпАП визначає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, якийвстановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарський препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції,проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Пояснення свілків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд оцінює критично, оскільки дані свідки своїми поясненнями лише підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, на час коли ОСОБА_2 більше години був вдома та вийшов на вулицю після вживання ліків наданих лікарями.

А тому, виходячи з вищевикладених обставин суд приходить до висновку про відсутність що дана справа підлягає закриттю оскільки, в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, оскільки на ОСОБА_2 не накладено адміністративне стягнення, то з нього не може бути стягнуто судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись ч.3 ст.62 Конституції України, ст.ст. 130, 247, 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя М.Б. Зелінська