Справа № 266/4766/18
Провадження№ 3/266/1446/18

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Дяченко Д.О., при секретарі Сологуб Т.В., за участі представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області матеріал, який надійшов від Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що працює судовим експертом Донецького НДЕКЦ МВС України, мешкає за адресою: Донецька область м. Маріуполь, пр. Луніна б. 11-а кв. 2
за вчинення адміністративного правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-
Відповідно до ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції» та іншими законами України.
ОСОБА_2, будучи поліцейським, відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією.
29.12.2016 наказом ГУНП в Донецькій області № 425о/с, майора поліції ОСОБА_2, призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області.
Наказом ГУНП в Донецькій області № 117о/с від 07.03.2017 оперуповноваженого ОСОБА_2 звільнено з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області з 20.03.2017 за власним бажанням відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
В свою чергу ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязує подавати таку декларацію до 1 квітня шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК.
Тобто, колишній оперуповноважений відділу кримінальної поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області майор поліції ОСОБА_2, яка з 20.03.2017 припинила діяльність повязану з виконанням функцій держави, була зобовязана подати декларацію субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року.
Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 лише 07.04.2018 о 09 год. 07 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, за місцем свого мешкання, несвоєчасно без поважних причин, подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017 рік, чим порушила вимоги фінансового контролю.
Враховуючи вищезазначене, 07.04.2018 колишній оперуповноважений відділу кримінальної поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області майор поліції ОСОБА_2, порушуючи вимоги ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала буз поважних причин декларацію особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, чим в чинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією. Дії останньої кваліфікуються, як адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
У відповідності з ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а також з урахуванням вимог п.7 ст.247, ст.38 КУпАП та розяснень ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією», для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.
Якщо на початок розгляду справи в суді закінчилися строки встановлені ст.38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.
Судом встановлено, що правопорушення було виявлене працівниками поліції 10.04.2018 року, що підтверджується копією повідомлення про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функції держави або місцевого самоврядування начальника ГУНП в Донецькій області на адресу Управління з питань запобігання корупції та проведення люстрації Національної поліції України (а.с. 27).
За таких обставин, на момент надходження адміністративного матеріалу до суду, закінчилися строки передбачені ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
Діюче законодавство не передбачає яка подія прямо повязана з моментом виявлення правопорушення.
При цьому, відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судам необхідно застосовувати практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства і джерелом права.
У згаданому рішенні Суд зазначив, що відповідні правові акти явно суперечили один одному. У результаті цього національні органи на свій власний розсуд застосували протилежні підходи щодо співвідношення цих правових актів. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56).
Отже, у разі коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язанні застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.
Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, суд вважає днем виявлення правопорушення дату надходження первинної інформації про правопорушення до органу уповноваженого на складання протоколу.
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП провадженням закрити у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений статтею 38 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП, -
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП України закрити, в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д`яченко Д. О.