Провадження № 33/792/83/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Пелюх О.С., захисника особи, що притягується до відповідальності, - адвоката Гуменюк О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника Гуменюк О.С. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, працює водієм в ПП «ОСОБА_2»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 24 вересня 2017 року в 00 год. 30 хв. на 252 км. автодороги Стрий - Знам'янка, на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем "ВАЗ", номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник Гуменюк О.С. в інтересах ОСОБА_3, просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, суд не дослідив всіх доказів в провадженні, прийшов до хибного висновку з приводу вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що суд не мав достатніх підстав визнавати ОСОБА_3 винним на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, а показання приладу, за допомогою якого проводилося працівниками поліції освідування ОСОБА_3 на стан сп'яніння, не можуть бути покладеними в основу доведеності вини ОСОБА_3, позаяк вказаний прилад згідно чинного законодавства не може використовуватись працівниками поліції про проведенні огляду водіїв на стан сп'яніння.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, про місце, день та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення апеляційного розгляду на адресу апеляційного суду не надходило, відтак апеляційний суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність, на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до відповідальності, - адвоката Гуменюк О.С. в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Гуменюк О.С. задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 24 вересня 2017 року був складений інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Хмельницькому, лейтенантом поліції Шевчуком В.О., того ж дня, в 00 год. 30 хв. на автодорозі М-12 «Стрий-Знам'янка», 252 км, громадянин ОСОБА_3 керував транспортним засобом «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом огляду за допомогою спеціального приладу Drager alcotest 6810, прилад № ARBL-0929, RCT № 618 з результатом 1,40 ‰. Правопорушення зафіксовано на відеореєстратор DM 4303; DM 4306; s/n 35660, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Твердження апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог законодавства, що є підставою для скасування постанови суду, на увагу не заслуговують, в протоколі чітко зазначено суть вчиненого правопорушення; будь-яких зауважень з приводу змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не виказував, що посвідчено його особистим підписом із власноручним зазначенням «Відмова від пояснень» та «Копію протоколу отримав зі змістом ознайомлений» (а.с. 1), також своїм підписом засвідчив факт згоди з результатами проведеного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки (а.с. 4), а також на роздруківці приладу, з використанням якого проводився огляд (а.с. 3).

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Як видно з даних запису з камер поліцейських, поліцейськими неодноразово зверталась увага, в тому числі свідків, про наявність підстав вважати, що у водія ОСОБА_3 наявні ознаки перебування в стані сп'яніння. Стан сп'яніння в подальшому було зафіксовано в результаті проведення огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу (1,40 ‰ алкоголю в видихуваному повітрі), що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність будь-яких ознак сп'яніння в ОСОБА_3 Зважаючи, що поліцейськими було встановлено факт керування ОСОБА_3 в стані сп'яніння, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відображено в протоколі (а.с. 1), в протоколі про адміністративне правопорушення не потрібно було відображати ознаки такого сп'яніння (що є необхідним лише в разі вчинення іншого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду на стан сп'яніння), відтак протилежні твердження захисника не вказують про наявність підстав вважати, що протокол складений з порушеннями вимог законодавства та не може вважатись доказом в розумінні ст. 251 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, підстав вважати його недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких обставин і апеляційним судом.

ОСОБА_3 своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз'яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відтак підстав вважати, що нероз'ясненням його прав порушено його право на захист, в апеляційного суду немає.

Ті обставини, що транспортний засіб не був тимчасово затриманим згідно ст. 265-2 КУпАП, на що звертає увагу апелянт, свідчать лише про те, що транспортний засіб не був затриманий, та аж ніяк не спростовують висновків суду першої інстанції з приводу факту керування транспортним засобом ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння. Тому відсутність в справі протоколу про тимчасове затримання та відсутність з приводу цього відповідних записів у протоколі про адміністративне правопорушення, на переконання апеляційного суду, не вказує про наявність підстав для закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що ж стосується тверджень захисника про відсутність в поліцейських підстав для проведення такого огляду в зв'язку з відсутністю будь-яких даних щодо ознак сп'яніння і в акті проведеного огляду, що, на думку апелянта, ставить під сумнів результати проведеного поліцейськими огляду на місці та підставність проведення такого огляду, то такі твердження суперечать фактичним обставинам справи та даним акту огляду, наявного в справі. В акті огляду, долученому поліцейськими до справи, який підписаний без жодних зауважень, як водієм, так і свідками, зазначено, що огляд ОСОБА_3 проводився поліцейськими саме в зв'язку з різким запахом алкоголю з порожнини рота (а.с. 4), а ті обставини, що свідок ОСОБА_6 не вказував в суді чітко про ознаки сп'яніння, водій ОСОБА_3 на місці зупинки та під час проведення огляду вів себе спокійно, не спростовують таких висновків суду, зважаючи, що свідок допитувався за спливом тривалого часу після проведення огляду, а також, що факт сп'яніння був зафіксований у встановленому законодавством порядку. Свідок ОСОБА_6 під час допиту судом першої інстанції, як видно з даних запису фіксування судового засідання технічними засобами, підтверджував, що ОСОБА_3 після проведеного огляду поліцейськими не виказував бажання їхати до медичного закладу для проведення огляду.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Вина ОСОБА_3 підтверджується даними акту огляду та результатами тесту «Драгер» № 618 від 24 вересня 2017 року, результат 1,40 ‰ (а.с. 3-4); поясненнями в суді першої інстанції свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 (а.с. 5) на підтвердження факту проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння та його результату; відеозаписами та даними протоколу про адміністративне правопорушення, в яких зафіксовані обставини вчинення останнім правопорушення (а.с. 1, 7).

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських під час проведення огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння, складення відповідних документів за наслідками такого огляду. Порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, не виявлено.

Доводи апеляційної скарги захисника, що результат проведеного огляду не був показаний поліцейським ні свідкам, ні водію, та огляд проведений в темноті, що, на думку сторони захисту, вказує про наявність підстав сумніватись в достовірності долученої до справи роздруківки, суперечать фактичним обставинам справи та наявним в справі доказам, зокрема, даним акту огляду, з яким погодився ОСОБА_3, засвідчивши зазначені в ньому дані своїм підписом, та роздруківкою, на якій теж стоїть підпис ОСОБА_3 З наявного в справі запису з камер поліцейських видно, що в присутності двох свідків, яких зупинили працівники поліції, працівники поліції для огляду використовували запаковану трубку, яку було розпаковано лише перед початком проведення огляду. Водію чітко та детально було роз'яснено порядок проведення огляду, а перед цим роз'яснено його право пройти огляд і на місці зупинки, і в медичному закладі. Під час огляду на приладі чітко зафіксовано результат огляду ОСОБА_3 (1,40 ‰ в видихуваному повітрі), цей результат працівником поліції було продемонстровано і свідкам, і водію, а також озвучено такий результат вголос, також працівниками поліції використовувався ліхтарик для додаткового підсвічування, після чого працівниками поліції був роздрукований результат огляду на папері (який, як зауважує апеляційний суд, також підписаний ОСОБА_3). З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність підстав вважати, що наявна в справі роздруківка не є достовірною та не відображає результатів проведеного огляду ОСОБА_3, суперечать фактичним обставинам справи та дослідженим судом доказам.

Що є стосується доводів апеляційної скарги, про неправильне проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, а саме з допомогою спеціального технічного засобу Drager alcotest 6810, то апеляційний суд звертає увагу, що вищевказаною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортним засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015, визначено процедуру проведення огляду, в тому числі на стан алкогольного сп'яніння. П. 3 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 1 вересня 2014 року був виданий сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу (серії В № 007604), який засвідчував, що ідентифіковані належним чином газоаналізатори Alkotest…, Interlock XT, код УКТ ЗЕД , які серійно виробляються фірмою Drager Safeti AG &Co. KGaA, Німеччина,відповідали затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14, а також вимогам технічної документації виробника, що давало право виробнику чи його представникам право на ввезення такого засобу вимірювальної техніки на митну територію України.

Згідно листа ДП «Укрметтестстандарт» з набранням чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких і відносяться вимірювачі алкоголю в крові та повітрі, що видихається. При цьому п. 1 статті 17 цього Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Положеннями цього Закону не встановлювалось вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов'язаних з наявністю чинних сертифікатів засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавались Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року. Тому газоаналізатори виробництва компанії Drager Safeti AG &Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 і становить 1 рік (а.с. 42).

Суд враховує, що газовий аналізатор, з використанням якого проводився огляд ОСОБА_3, вже перебував в експлуатації на території України з 7 липня 2010 року, був занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за реєстраційним номером №У788-14.

Огляд ОСОБА_3 проводився з використанням газоаналізатору Alkotest 6810 (який входить до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01.03.2010 за № 33, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 року за № 262/17557). Вказаний газоаналізатор пройшов відповідну повірку, про що свідчить відповідне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, видане 27.06.2017 року, та чинне до 27.06.2018 року (а.с. 41), та встановлено, що вказаний засіб відповідав вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с. 41), пройшов відповідне калібрування 27.06.2017 року(а.с. 3), що свідчить про його придатність до використання.

Підстав вважати, що повірку вказаного приладу проводив орган, який не має на це відповідних повноважень на проведення таких дій, на що вказувала захисник під час апеляційного розгляду, немає. Такі твердження спростовуються даними свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів», на якому є посилання на свідоцтво про уповноваження № ПК 001-2014 від 24 лютого 2014 року (а.с. 41). Відповідно до відомостей цього свідоцтва, наявного у вільному доступі на сайті ДП «Укрметтестстандарт», вказане свідоцтво видавалось на період часу з 24 лютого 2014 року по 24 лютого 2019 року, та вищевказане підприємство відповідало критеріям уповноваження (атестації) й уповноважене (атестоване) на проведення повірки (калібрування) засобів вимірювальної техніки.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, що огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння був проведений поліцейськими з порушеннями вимог законодавства, тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, такий огляд є недійсним, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи, особу апелянта, та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Гуменюк О.С. в інтересах ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар