Справа № 183/1745/18
№ 3/183/905/18
П О С Т А Н О В А
іменем України
10 квітня 2018 року м. Новомосковськ
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , номер обслуги РВП, старший солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,-

в с т а н о в и в :
19.02.2018 року старший солдат ОСОБА_1 повинен був повернутися з лікувального закладу військової частини НОМЕР_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка також розташована за адресою: АДРЕСА_2 , однак повернувся до неї лише 25.02.2018 року. Таким чином, старший солдат ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі без поважних причин, в умовах особливого періоду, протягом 6 діб. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В суд за викликом ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. У матеріалах адміністративного правопорушення міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, в якій він також зазначив, що свою вину визнає повністю та у скоєному кається (а.с.10). Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, тому на підставі ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу за відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 (а.с.2), письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3,4), виписку із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 №426 (а.с.5), доповідь командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_4 про самовільне залишення військового госпіталю в/ч НОМЕР_2 (без зброї) військовослужбовцем військової служби за контрактом НОМЕР_3 старшим солдатом ОСОБА_1 (а.с.6), доповідь командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_4 про повернення до військової частини старшого солдата ОСОБА_1 (а.с.7), витяг з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) №270 від 17.11.2016 року (а.с.8), вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, є доведеною та підтверджується у повному обсязі наявними у справі доказами, виходячи з наступного.
Так, відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 року №113-VIII, який набув чинності 20.01.2015 року, в Україні діє особливий період.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме нез`явлення з лікувального закладу військовослужбовця (крім строкової військової служби) вчасно без поважних причин на військову службу, тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винного, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.
Обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
При визначенні виду і розміру стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, що відповідно до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 172-11, 279, 280 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Мельник