АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/618/18 Справа № 705/1575/18 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №705/1575/18 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 червня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 15 квітня 2018 року о 07 год. 30 хв. в с. Ладижинка по вул. Польова Уманського району, керував мопедом Хонда, д.н.з. 31548, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з рота). Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати її, як незаконну посилаючись на те, що місцевим судом, незважаючи на наявність заяви про відкладення розгляду справи, розглянуто її у відсутність ОСОБА_3 та його захисника, також не допитано свідків по справі. Крім того, вказує, що поліцейським не дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду 27.07.2018 ОСОБА_3 та його захисники ОСОБА_4, ОСОБА_5 не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про місце, день та час слухання справи. Надіслали до суду заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 та його захисники ОСОБА_4, ОСОБА_5 були належним чином повідомлені про місце, день та час слухання справи, подали заяви про розгляд справи без їх участі, тому апеляційний розгляд вирішено проводити без них.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок міськрайонного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 386481 від 15.04.2018, відповідно до якого ОСОБА_3 15 квітня 2018 року о 07 год. 30 хв. в с. Ладижинка по вул. Польова Уманського району, керував мопедом Хонда, д.н.з. 31548, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з рота). Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України(а.с. 1);

- поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан спяніння ( а.с. 2).

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення сам ОСОБА_3 власноручно зазначив про те, що відмовляється під проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Також, апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що місцевим судом, незважаючи на наявність заяви про відкладення розгляду справи, розглянуто справу у відсутність ОСОБА_3 та його захисника є безпідставними, оскільки місцевим судом слухання справи призначалося на 08.10 годину 14.05.2018, та відкладено на 11.00 годину 31.05.2018 у звязку з поданням заяви про відкладення розгулу справи та надання можливості ознайомлення з матеріалами справи. 31.05.2018 слухання справи відкладено на 12.00 годину 20.06.2018, про що ОСОБА_3 був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 31), тому доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів про належне повідомлення про місце, день та час слухання справи ОСОБА_3 є необґрунтованими, та місцевим судом дотримано вимоги ст. 268 КУпАП.

Крім того, захисник ОСОБА_4 дійсно подавав заяву про відкладення розгляду справи з 20.06.2018 на іншу дату. Підставою для відкладення зазначив «зайнятість», однак на підтвердження цього, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду жодних належних та допустимих доказів не надано, що розцінюється апеляційним судом, як зловживання своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи та ухилення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності.

Вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_3 на захист, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 не брали участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки їх відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо ОСОБА_3, а судом першої інстанції вжито всіх заходів для унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_3, а також здійснено всі дії для розгляду справи в розумні строки та передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовані повно та обєктивно. Вина ОСОБА_3доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 червня 2018 рокупро притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка