Справа № 576/1496/18
Провадження № 3/576/589/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.18 м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Колодяжний А.О., з участю секретаря Терені Л.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 29.06.2018 р. о 6-й годині на напрямку н.п. Комаровка (Україна) Бегоща (РФ) в районі інформаційного показчика № 1675 намагався на вихід з України перетнути Державний кордон України в обхід пункту пропуску, де був затриманий працівниками прикордонної служби України на відстані 5 м. від лінії кордону.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП не визнав та пояснив, що не мав умислу на перетин кордону. У своєму господарстві тримав коней. Їх намагались викрасти і він побіг по слідах наздоганяти коней, де біля кордону його затримали прикордонники.

Допитані у суді свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, кожен окремо, показали, що 29.06.2018 р. у ОСОБА_1 викрали коней і той пішов їх шукати по слідах, а потім його затримали прикордонники.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, кожен окремо, показали, що до прикордонного загону надійшла інформація про переправу невідомими особами поза пунктом пропуску коней. Вони вийшли у складі наряду на місце про яке вказав їм інформатор. Рано вранці вони побачили коней у звязці біля самої лінії кордону з чоловіком якого вони затримали та зясували, що його прізвище ОСОБА_1. Затриманий розповів, що коней переправляв на територію РФ поза пунктом пропуску за плату. Після цього на порушника був складений протокол.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що вина ОСОБА_1 у спробі перетину кордону повністю доведена.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 460532 від 29.06.2018 р., у якому зафіксовано обставини вчиненого правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1І, у яких він пояснив, що 29.06.2018 р. близько 6-ї години він намагався здійснити перетин кордону у РФ поза пунктом пропуску, щоб переправити сім коней за винагороду в 200 грн. за одного; схемою та фотознімком ОСОБА_1, на яких зафіксовано місце затримання ОСОБА_1 разом із кіньми біля самого знаку кордону.

Вважаю, що вказаних доказів достатньо для того, щоб прийти до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

При цьому твердження ОСОБА_1 про те, що він не здійснював спробу перетнути кордон не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Пояснення ОСОБА_1, а також його дружини та дочки, про те, що в нього покарали коней є непереконливими. Зокрема ОСОБА_1 вказав, що коней із його господарства викрали близько 2-ї години. Ніким не оспорювалась та обставина, що прикордонним нарядом ОСОБА_1 було затримано о 6-й годині ранку біля р. Клевень на лінії кордону в районі с. Комаровка. Відстань між селами Кореньок і Комаровка, складає більше 10 км. Тому є сумнівним, що якісь невідомі особи нібито викравши у ОСОБА_1 коней подолали таку відстань по лісовій і болотяній місцевості та такий короткий час. А ще більше є сумнівним, що вночі ОСОБА_1 так швидко по слідам нібито наздогнав цих коней. Також на неспроможність версії про викрадення коней вказує й та обставина, що ОСОБА_1 не представив паспорту на них та не заявляв до правоохоронних органів з приводу їх викрадення. Більш того, про це він взагалі не заявляв і прикордонному наряду, який його затримав.

Крім того, як видно із фотознімків, ОСОБА_1 було затримано на самій лінії кордону. При цьому коні були запряжені і перебували у одній звязці, що підтверджує фактичні обставини про те, що ОСОБА_1 намагався перетнути кордон із цими кіньми.

За таких обставин доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки він здійснив перетинання поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Обираючи вид і міру стягнення, враховую ступінь вини порушника, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який позитивно характеризується, відсутність як помякшуючих так і обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю, що підстав для застосування суворих заходів стягнення таких як арешт, немає. Водночас за доцільним буде накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією зазначеної статті, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відтак з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 268, 283-289 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом десяти днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя А.О. Колодяжний