Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області
Справа № 318/2076/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2018року м. Камянка-Дніпровська

Суддя Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Васильченко В.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Камянсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №240722 від 23.09.2018 року, складений інспектором СРПП №1 Камянсько-Дніпровського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП. Відповідно до змісту протоколу серії БД №240722 від 23.09.2018 року ОСОБА_1 08.09.2018 року в 07-58 год. на 7 км автодороги Т0805 с. Водяне-с. Благовіщенка, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. АР0479СХ, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.11.3, 11.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав пояснив, що його вина не підтверджується жодним належним доказом. Просить справу закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані до суду матеріали, вислухавши заперечення ОСОБА_1, оцінивши докази, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

З протоколом надійшли пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також копії страхового полісу на автомобіль, яким керував ОСОБА_3, посвідчення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3, технічних паспортів на автомобілі «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. АР0479СХ, яким керував ОСОБА_1, та автомобіль ДАФ, н.з.ВТ8369ВН, яким керував ОСОБА_3, схема ДТП, фототаблиця.

В судовому засіданні учасники та свідки ДТП дали суперечливі один одному пояснення щодо обставин ДТП та подій, що передували зіткненню, порядку оформлення наслідків ДТП.

Так, ОСОБА_1 пояснив, що 08 вересня 2017 року, вранці, приблизно в 07-35 год., він їздив на ринок дізнатися ціни на овочі. Близько 07-55 год. він, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. АР0479СХ, виїхав з ринку на автодорогу с. Водяне-с. Благовіщенка в напрямку с. Водяне, позаду місця початку його руху знаходиться с. Дніпровка. Фактично відразу після виїзду на основну автодорогу, обїхавши яму, у звязку з чим не встиг набрати швидкість, він продовжив рух прямо про своїй смузі. Коли він вже їхав прямо по своїй смузі, йому залишалося не менше 50 м до місця, де починався поворот дороги вправо по ходу його руху. В цей час, коли він підїжджав до повороту і рухався на другій передачі на швидкості не більше 30 км/год, на зустрічну смугу не виїжджав. Несподівано назустріч йому в напрямку від с. Водяне до с. Дніпровка на надто великій швидкості, навіть і для легкових автомобілів, виїхав зерновоз з причепом. На цій ділянці було дві зустрічні смуги, розділені між собою суцільною лінією дорожньої розмітки. Ліва частина зерновозу знаходилась на зустрічній йому смузі, на якій назустріч йому рухався ОСОБА_1 Цим зерновозом - автомобілем ДАФ, н.з.ВТ8369ВН, - керував ОСОБА_3 Зерновоз та причеп занесло на повороті, можливо у звязку з надто великою швидкістю, він пересік суцільну лінію дорожньої розмітки і виїхав на смугу зустрічного руху.

На цій зустрічній для нього, по ходу руху смузі автомобіля ОСОБА_1 останній рухався назустріч йому, в зустрічному напрямку. Це було надто неочікувано для цієї ділянки, оскільки там знаходиться поворот і автомобілі зазвичай зменшують швидкість. Зустрічний автомобіль не було видно, оскільки збоку траси ростуть дерева і швидкість зерновоза не дозволила своєчасно зорієнтуватися на його появу. Зерновоз своєю лівою боковою частиною зачепив ліву передню частину автомобіля ОСОБА_1, після чого протягнув автомобіль останнього декілька метрів. Потім водій ОСОБА_2 відїхав від місця зіткнення більш ніж на 50 м (з них близько 37 м - від крайньої передньої частини автомобіля ДАФ до найближчого знака на обочині) та став на обочину за знаком на відстані близько 12 м від крайньої задньої частини причепу. Про обставини після зіткнення ОСОБА_1 дізнався з фотографій, оскільки після зіткнення знепритомив і його відвезла в лікарню (Камянсько-Дніпровську ЦРЛ) карета швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вранці 08 вересня 2017 року перебувала на ринку, який знаходиться недалеко від місця ДТП. На цій ділянці було дві зустрічні смуги, розділені між собою суцільною лінією дорожньої розмітки. Бачив як в напрямку с. Водяне по своїй смузі рухався на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. АР0479СХ. Автомобіль їхав на невеликій швидкості, оскільки тільки виїхав з ринку та не набрав швидкості, більш того перед поворот бачив як автомобіль пригальмував, засвітилися гальмівні ліхтарі. В цей час несподівано з-за повороту, обзір якого закривали дерева в напрямку с. Дніпровка на зустрічній смузі, по якій їхав «VOLKSWAGEN PASSAT», зявився зерновоз - автомобіль ДАФ, н.з.ВТ8369ВН, з причепом. Цей зерновоз своєю лівою частиною пересік суцільну лінію дорожньої розмітки і виїхав на смугу зустрічного руху, по якій рухався «VOLKSWAGEN PASSAT». Зерновоз їхав на великій швидкості, його з причепом занесло на повороті, можливо у звязку з надто великою швидкістю, і сталося зіткнення вказаних автомобілів. Місце зіткнення було на частині смуги за напрямком руху «VOLKSWAGEN PASSAT», відповідно на зустрічній для зерновоза ДАФ частині смуги. Водій зерновоза після зіткнення продовжив рух, потім метрів за пятдесят зїхав на узбіччя. Допомоги водію «VOLKSWAGEN PASSAT» не надавав. Приїхали поліція та швидка допомога. Водія Після цього, зіткнення водія «VOLKSWAGEN PASSAT» «VOLKSWAGEN PASSAT» повезли в лікарню, на місці ДТП проводились якісь вимірювання, де були присутні декілька поліцейських та водій зерновоза. На відстані на узбіччі були ще якість люди.

Свідок ОСОБА_5 дав аналогічні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 пояснення, у тому числі підтвердив на цій ділянці двох зустрічних смуг, розділених між собою суцільною лінією дорожньої розмітки, несподіваний виїзд з-за повороту в напрямку с. Дніпровка на великий швидкості зерновоза, ліва частина якого знаходилася на зустрічній смузі, по якій їхав в зустрічному напрямку - напрямку с. Водяне по своїй смузі рухався автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT». Місце зіткнення було на частині смуги за напрямком руху «VOLKSWAGEN PASSAT», відповідно на зустрічній для зерновоза ДАФ частині смуги. Водій зерновоза безпосередньо після зіткнення, глянувши у бокове вікно на місце ДТП, деякий час продовжував рух, потім зїхав на узбіччя. Після прибуття працівників поліції вони щось вимірювали, малювали. Вже після цього попросили розписатися як понятого. Довіряючи працівникам поліції, та оскільки торопився додому, схему уважно не розглядаючи, підписав. На момент підписання надана для огляду в судовому засіданні схема ДТП, оформлена працівниками поліції, наскільки памятає, мала менше інформації, на ній було зафіксовано розміщення автомобілів, за участю яких сталося ДТП, але були відсутні сліди гальмування. Зі слів працівників поліції він зрозумів, що на схемі буде зафіксовано розміщення «VOLKSWAGEN PASSAT» на своїй смузі і місце зіткнення на цій же смузі, яка була зустрічною для ДАФ. Підтвердив, що фактичні обставини вірно зображені на наданій ОСОБА_1 схемі.

Також, суперечливі відомості містяться в інших наданих суду до протоколу матеріалах, які суперечать поясненням учасників та свідків ДТП.

Так, в схемі ДТП не позначені вихідні дані, умови, технічні характеристики, при яких сталося ДТП (не вказані дані про наявність/відсутність освітлення місця ДТП, наявність/відсутність зовнішнього освітлення проїжджої частини, стану покриття проїжджої частини, наявність/відсутність дорожнього огородження вздовж проїжджої частини, наявність/відсутність дорожніх знаків, наявність/відсутність пішохідного переходу, наявність/відсутність горизонтальної розмітки проїжджої, наявність/відсутність світлофорного обєкта, його режиму (працюючого, не працюючого), наявність/відсутність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі тощо).

Відповідно до вимог п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, протокол про адміністративне правопорушення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху складається відповідно до ст.254 КУпАП, та, відповідно, повинен містити перелік доказів або документів, які додаються до нього. Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вимоги законодавства щодо порядку складання протоколу не були дотримані. В адміністративному протоколі не конкретизовані додатки, які саме докази долучені до протоколу. Відсутні докази, які би вказували на технічний стан автомобілів, за участю яких сталося ДТП, на вимогу водія «VOLKSWAGEN PASSAT» не проведена експертиза. Відсутні підписи понятих.

Згідно положень ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до положень ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, у тому числі і суддю суду першої інстанції, покладений обовязок на стадії підготовки справи про адміністративне правопорушення вирішити питання, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу приписів ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність , чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази на свій внутрішній розсуд, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

На підставі ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2ст.6 Конституції України).

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_6 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом ОСОБА_7 Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13.10.1994 року, судді, зокрема, зобовязані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою, і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались відповідно до положень Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

На підставі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, повязана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У п.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Предметом доказування під час судового розгляду є дії ОСОБА_1 під час ДТП, яке сталося 08.09.2018 року, на винність або відсутність якої можуть впливати таки чинники як встановлення наявності або відсутність несправностей транспортних засобів (далі - ТЗ), які загрожували безпеці руху, причин їх утворення та часу виникнення (до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) чи внаслідок неї або після неї), можливість виявлення несправності звичайно застосованими методами контролю за технічним станом ТЗ; визначення механізму впливу несправності на виникнення та розвиток пригоди, встановлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху, гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди, встановлення відповідності дій водіїв ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водіїв технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водіїв вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового звязку між діями водія та ДТП, які обґрунтовують або спростовують дані адміністративного протоколу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, , потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6 Конституції України).

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Водночас при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Такі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надані суду матеріали справи не містять, а його вина не доведена.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Досліджені обставини та докази, які мають суттєве значення, вказують на відсутність вини в діях водія ОСОБА_1, відсутність порушення вимог ПДР України та відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП .

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.8, 9, 19, 62, 129 Конституції України, ст.ст.1, 7, 9, 23, 124, 245-247, 248, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови. Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_8