Провадження № 33/779/140/2018
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

та його захисника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, головного інженера АТ «Прикарпаттяобленерго»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 08.12.2017 року близько 02 год. 23 хв. водій ОСОБА_2 в м.Івано-Франківську по вул.І. Павла ІІ,23, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

03 березня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати

постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що представник поліції, який складав протокол про вчинення адмінправопорушення, не надав доказів того, що прилад «Газоаналізатор Drager Alkotest 6810 ARCE 0219» проходив протягом останніх шести місяців калібрування.

Крім того, перевірка на стан алкогольного спяніння проводилась за допомогою приладу «Газоаналізатор Drager Alcotest 6810», який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, у звязку з чим результати тесту не можуть вважатися допустимим доказом.

Крім того, стверджує, що 08 грудня 2017 року близько 02 год. 23 хв. в м. Івано-Франківську, по вул.. І.Павла ІІ, під час керування автомобілем НОМЕР_2, він не перебував в стані алкогольного спяніння.

Вказує на те, що суд першої інстанції, безпідставно, незважаючи на те, що він не маючи можливості зявитись до суду у звязку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, подав відповідне клопотання про перенесення розгляду справи, розглянув справу за його відсутності, чим порушив його право на захист, позбавивши його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП та довести свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що 20 лютого 2018 року до суду було подано клопотання про відкладення судового розгляду в звязку з тим, що з 09 лютого 2018 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Лисецької ЦРЛ і за станом здоровя не міг бути присутнім в судовому засіданні.

Вважає,що наведені обставини і дані свідчать про те, що поза увагою в даній справі залишилися обставини, які мають істотне значення для її правильного вирішення, внаслідок чого суд прийшов до неправильного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги і просили задовольнити її, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що суд першої інстанції, безпідставно, незважаючи на те, що він не маючи можливості зявитись до суду у звязку з перебуванням на стаціонарному лікуванні подав відповідне клопотання про перенесення розгляду справи, розглянув справу за його відсутності, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції вбачається, що суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, оскільки вважав, що ОСОБА_2 не зявився в судове засідання 21.02.2018 року з метою уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, такий висновок суду є непослідовним та суперечливим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції двічі безпідставно відкладав розгляд справи за відсутності поважних причин та належних правових підстав.

Так, зі змісту матеріалів справи та мотивувальної частини рішення суду вбачається, що 26.12.2017 ОСОБА_2 зявився до суду та надав суду пояснення з приводу предявленого йому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Однак, судом першої інстанції подальший розгляд справи безпідставно було відкладено і справу призначено на 24.01.2018 року.

В наступне судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_2 не зявився у звязку з тим, що перебував на амбулаторному лікуванні, у звязку з чим суд першої інстанції знову безпідставно відклав розгляд справи, оскільки за своїм станом здоровя правопорушник мав можливість приймати участь в судовому засідання і не зявився до суду без поважних на це причин.

Разом з тим, незважаючи на те, що 20.02.2018 року ОСОБА_2 було подано відповідне клопотання про відкладення судового розгляду у звязку з тим, що він перебуває на стаціонарному лікуванні і за станом здоровя не може приймати участь у судовому засіданні, суд першої інстанції, безпідставно розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим грубо порушив її право на захист.

Апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.268 КУпАП , за наявності клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про відкладення розгляду справи з наведенням поважної причини, яка свідчить про реальну обєктивну неможливість приймати участь у судовому засіданні, суд першої інстанцію повинен відкласти розгляд справи з метою забезпечення права на захист.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову суду необхідно скасувати, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції було допущено істотне порушення вимог закону щодо забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у розгляді справи, чим було порушено її право на захист.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має зясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, даними протоколу серії БР № 222340 від 08.12.2017 року, результатом тесту №1928, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, усними поясненнями ОСОБА_2, наданими в судовому засіданні 26.12.2017, відеозаписом, переглянутим в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №222340 від 08.12.2017 року, ОСОБА_2 08 грудня 2017 року о 02 год. 23 хв. в м. Івано-Франківську, вул. І.Павла ІІ керував транспортним засобом ВАЗ 111930.н.з. АТ8405АТ в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Івано-Франківську ОСОБА_6, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.266 ч.2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Зі змісту Акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що ОСОБА_2 повністю погодився з результатами тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, відповідно до якого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного спяніння.

Згода ОСОБА_2 з результатами огляду на стан алкогольного спяніння, підтверджується його власним підписом в Акті огляду на стан алкогольного спяніння та свідчить про те, що він повністю визнавав факт свого перебування у стані алкогольного спяніння.

Наявність належним чином оформленої згоди ОСОБА_2 з результатами тесту проведеного за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про те, що дії працівників поліції повністю відповідали вимогам закону, оскільки були відсутні правові підстави для направлення водія для проведення медичного огляду в закладах охорони здоровя.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що вищевказані результати тесту повинні бути визнані неналежним доказом, оскільки газоаналізатор Драгер Алкотест 6810, не пройшов калібрування та відсутній у переліку відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення дозволених для застосування на території України медичних виробів.

Зокрема, зі змісту роздрукованої квитанції спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARНК 0087, застосованого працівниками поліції для перевірки стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 , вбачається, що вказаний технічний засіб пройшов калібрування 14.10.2017р. (а.п. 3), що свідчить про його придатність до застосування.

Пунктами першим та третім розділу відповідної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. №43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтва про державну реєстрацію, а відтак, такий є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння щодо ОСОБА_2 проведений працівниками поліції у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, апеляційний суд вважає, встановленим, що 08.12.2017 року близько 02 год. 23 хв. водій ОСОБА_2 в м.Івано-Франківську по вул.І. Павла ІІ,23, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків.

Апеляційний суд вважає, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 08.12.2017 року і на теперішній час закінчився строк накладення на нього адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис ОСОБА_7

З оригіналом згідно. Суддя: О.П. Васильєв