П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2018 Справа №607/3456/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , командир відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї сьомої гаубичної артилерійської батареї третього гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.02.2018р. №ЛВТ №14 старший солдат ОСОБА_1 , який проходить з 15.06.2016р. у військовій частині НОМЕР_1 військову службу за контрактом, всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, всупереч інтересам служби, вчинив самовільно залишення військової частини або місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, а саме 13.02.2018р. при проведенні ранкового шикування було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_1 , який самовільно не вийшов на службу в розташування військової частини м. Тернопіль. Старший солдат ОСОБА_1 22.02.2018р. самостійно повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, старший солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-77 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро розкаявся, факт самовільного залишення військової частини пояснив тими обставинами, що його батьки дуже хворіють і він змушений був в медичних закладах отримувати різного роду довідки, які засвідчують стан здоров`я. Вказує, що його дії не мали умисного характеру, а зумовлені життєвими обставинами і були вимушені. Тому, просить, враховуючи його особу, обставини вчинення ним, неумисно, правопорушення, обмежитися усним зауваженням.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП доведена матеріалами справи, а саме протоколом про військове адміністративне правопорушення від 28.02.2018р. №ЛВТ 14, витягом з Наказу від 16.06.2016м. №129, витягом з Наказу від 24.11.2016р. №263, витягом з Наказу від 13.02.2018м. №35, витягом з Наказу від 22.02.2018м. №43, поясненням ОСОБА_2 від 28.02.2018р.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172?11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із тим відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, особу порушника, який повністю визнав свою вину і щиро розкаявся, його позитивну характеристику, його участь в АТО на території Луганської області, матеріальний стан особи, обставини, за яких було вчинено правопорушення, зокрема вимушені дії, враховуючи те, що правопорушенням не було завдано шкоди третім особам, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність у вчиненому правопорушенні, а також приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_1 згідно витягу з Наказу від 28.02.2018р. №47 та посвідчення про відрядження 01 березня 2018 року відряджається до складу сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для участі у проведенні АТО на території Луганської та Донецької області, суд вважає за можливе віднести вчинене ОСОБА_1 правопорушення до малозначного і звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-77 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 172-11, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЮ. І. Дзюбановський