Справа № 191/1020/18
Провадження № 3/191/277/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Матіяш С.К., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Синельниківського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

У протоколі серії БР №068731 від 12.03.2018 року зазначено, що 12.03.2018 року, приблизно о 00 год. 10 хв. В Синельниківському районі на автодорозі Т0401 ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при перевірці документів, встановили, що даний громадянин з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся. До суду 02.04.2018 року надав письмове клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БР №068731 від 12.03.2018 року, додані до нього матеріали, клопотання та докази ОСОБА_1, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що не відмовляється від проходження медичного огляду. Протокол складено не вірно і він не згоден. Окрім того в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль стояв на узбіччі дороги за переїздом в напрямку м. Павлоград і не рухався. Близько 00-20 год. 12.03.2018 року підїхав патруль поліції. Працівник поліції попросив надати йому документи для перевірки. На вимогу ОСОБА_1 про необхідність присутності пойнятих при огляду вмісту карманів та особистих речей поліцейський викликав людей з охоронної фірми. Фактично після цього було здійснено адміністративне затримання з застосуванням кайданів та здійснено огляд речей, які він мав при собі. Далі забрали автомобіль в райвідділ, відібрали документи: водійське посвідчення та реєстраційний документ на автомобіль. Запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння, проти чого ОСОБА_1 не заперечував, посилаючись на те, що не рухався автомобілем, а стояв.

В супереч положень ст. 261 КУпАП працівниками поліції не було складено протокол затримання та не зафіксовано дата і місце його складення, посада, прізвище, імя та по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу затриманого, час і мотиви затримання. Про місце перебування затриманої особи також не було повідомлено нікого, як це визначено в ст.261 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст. 264 КУпАП також не складено протокол огляду, відсутні відомості про проведення огляду і в протоколі про адміністративне правопорушення.

В протоколі не визначено місце скоєння правопорушення, без вказівки населеного пункту, адреси, або відліку в кілометрах та привязки до автошляху. В протоколі одночасно зазначено і місто Синельникове і Синельниківський район.

Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення, що був надісланий до суду разом з супровідним листом та матеріалами на 6 аркушах, було долучено диск, який відсутній в опису надісланих матеріалів, не підписаний однак скріплений до матеріалів. Більше того, відсутні відомості щодо відеофіксації правопорушення і в протоколі адміністративного правопорушення. Для повноти дослідження наданих суду матеріалів та відомостей при розгляді справи, суд зазначає, що диск містить декілька відеофайлів, зміст яких суд не приймає до уваги при розгляді адміністративного матеріалу, оскільки останні не містять доказу що саме автомобіль НОМЕР_2 рухався, та не місять доказів того, що особа ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду. При цьому слід зазначити, що докази в підтвердження скоєння адміністративного правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях та домислах, а повинні підтверджувати обставини події.

Суд надає оцінку також письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, , що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в обох текстах пояснень міститься такий зміст: «.. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 який зі слів працівників поліції керував автомобілем НОМЕР_2..». Тим самим, свідки підтвердили, що не були безпосередніми свідками подій, а події їм стали відомі зі слів працівників поліції. Суд також бере до уваги факт, що зазначив ОСОБА_1, а саме те, що свідки були викликані по телефону, а їх особи при складенні протоколу не було встановлено. Враховуючи зазначене, пояснення свідків не можуть мати обєктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вичерпне коло осіб, які підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння, визначене у ч. 1 ст. 266 КУпАП, до нього входять особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозвязку між собою та з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп'яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), а також враховуючи судову практику викладену в Постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. вбачається, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, можна прийти до висновку, що суб'єктом вчинення протиправного діяння, передбаченого ст. 130 КУпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів, у яких, на підставі огляду, проведеного у встановленому законом порядку, було виявлено стан сп'яніння, в тому числі алкогольний, або така особа відмовилась від проходження відповідного освідчення.

Однак, з сукупності доказів зібраних у матеріали даної справи про адміністративне правопорушення неможливо зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем. Ці відомості також не підтвердили свідки, як зазначено судом вище. Інших належних та допустимих доказів суду не надано, отже суд повинен виходити з наявних фактичних обставин по справі. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з цим, приходячи до такого висновку, суд вважає за необхідне вказати на той факт, що відомості в рапорті патрульного поліції, відповідно до яких водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час руху, не може вважатися допустимим шляхом закріплення доказів в адміністративній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки згідно положень цієї статті фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відсутність належних доказів у справі відповідно до положень ст. 251 КУпАП, тягнуть визнання протоколу, рапорту працівника поліції, письмових пояснень свідків недопустимими доказами у справі.

Враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину ОСОБА_1 органом патрульної поліції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_4