Провадження № 33/772/862/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Ващук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 р. м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Ващук В.П.

з участю секретаря: Агеєвою Г.В.

особи, що притягується до адмінстратвиної відповідальсності ОСОБА_2

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУ п АП:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.10.2018 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серії БД № 090290 від 26.08.2018 року водій ОСОБА_2 26.08.2018 року о 16 год. 20 хв. на 375 км а/д М-12, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки «Мазда Фамілія», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя. Водій від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Віницького міського суду Вінницької області від 25.09.10.2018 року. ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУ п АП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.10.2018 року та закриття провадження, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях його.

Свої вимоги мотивує тим, щовину він ніколи не визнавав, пояснюавв, що працює водієм, виконує свої обов"язки в нічний час, тому тремтіння рук та почервоніння очей є нормальним явищем для його зовнішнього стану. Проїхати для медичного огляду не мав змоги, оскільки виконував роботу, невчасно виконана робота загрожувала би йому штрафними санкціями або звільненням.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальсності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.279 КУпАП справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статі 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом'якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до пояснення ОСОБА_2 в апеляційній скарзі він не керував автомобілем в стані наркотичного сп"яніння, почервоніння очей та тремтіння рук викликані його графіком роботи, оскільки він працює водієм у нічний час доби.

В протоколі вказано, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного обстеження у присутності двох свідків. Прізвища цих двох свідків вказано у протоколі. Також у матеріалах справи наявні пояснення цих двох свідків, проте вони викликають сумнів, оскільки носять шаблонний характер з зазначеними у них відомостями щодо правопорушення. Свідками не написано пояснень власноручно, а тільки підписано друкований текст.

Апеляційний суд бере до уваги, що судом першої інстанції не дано оцінки тому, що в порушення вимог даної Інструкції, за наявності у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обов'язковою передумовою винуватості особи при такому виді правопорушення і створення загрози для оточуючих.

З огляду на викладене, суд не може спростувати доводів особи, що притягується до адміністративної відповідальності, через відсутність у справі доказів, які беззаперечно б доводили вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунити вказані сумніви в апеляційного суду не має процесуальної можливості , оскільки працівники поліції в судове засідання не з'явились.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2 апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_2, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,у зв'язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. Конституції , ст. ст. 247, 293, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.10.2018 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: