Справа №589/1074/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Литвинко Т. В.
Номер провадження 33/788/309/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 22 травня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у АДРЕСА_1

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 22 травня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

ОСОБА_3 підданий адміністративному стягненню у зв'язку з тим, що він 9 березня 2018 року, о 2 год. 30 хв., в м. Глухів по вул. Пушкіна, керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння. На пропозицію працівників поліції пройти обстеження на стан сп'яніння, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП розглянув справу без його участі, хоча він надав медичні довідки про те, що в період судових засідань 10 квітня 2018 року, 27 квітня 2018 року, 11 травня 2018 року, 22 травня 2018 року, він перебував на стаціонарному лікуванні. Таким чином, на переконання ОСОБА_3 дані обставини вказують на незаконність рішення суду відносно нього, і на той факт, що строк на апеляційне провадження він пропустив з поважних причин.

Також ОСОБА_3 вказав, що він не скоював адміністративного правопорушення при обставинах зазначених у протоколі. В той день 9.03.2018 року він їхав на пасажирському сидінні автомобіля, а за кермом знаходився ОСОБА_4 Поліцейський зазначив причиною зупинки спочатку те, що освітлюванні прибори автомобіля частково не працюють, а потім те, що є сумніви щодо номеру кузову автомобіля. Потім поліцейський став натякати на дачу йому хабара в сумі 1000 грн., у зв'язку з чим ОСОБА_3 викликав слідчо - оперативну групу. В період чекання приїзду слідчої групи поліцейський став вказувати, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння і почав складати відносно нього протокол.

Зважаючи на такі дії поліцейського, ОСОБА_3 відмовився від будь яких пояснень і підписів в протоколі,а також вказує, що покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є сфальшованими працівниками поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити, а у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 22 травня 2018 року ОСОБА_3 в судовому засіданні участі не приймав та не був присутній під час прийнятої відносно нього постанови.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 копію постанови судді, від 22 травня 2018 року, про застосування відносно нього адміністративного стягнення, не отримував, а ознайомився з матеріалами провадження лише 11.06.2018 року, тобто після витоку встановленого ст. 294 КУпАП 10 - ти денного терміну на оскарження постанови, то ОСОБА_3 пропустив вказаний строк з поважних причин, у зв'язку з чим цей строк підлягає поновленню.

В той же час, суд апеляційної інстанції, відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні апеляційних вимог, виходить з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне, об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані вимоги закону районним судом було дотримано в повному обсязі.

Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й дослідженими в судовому засідання доказами.

Так, з матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 9 березня 2018 року, о 2 год. 30 хв., в м. Глухів по вул. Пушкіна, керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, при цьому ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, вказані свідки події з'ясування поліцейським обставин правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_3 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України є повністю доведеною і підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку, а також відмовився від надання пояснень, підпису протоколу, зі змістом якого ОСОБА_3 був ознайомлений, та від отримання копії якого ОСОБА_3 відмовився.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не вчиняв адміністративного правопорушення, а працівник поліції вимагав у нього хабар, то суд апеляційної інстанції відноситься до них критично і розцінює, як один із способів щоб уникнути адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про оскарження ОСОБА_3 дій працівників поліції за обставин на які він посилається у своїй апеляційній скарзі в обґрунтування незаконності постанови судді.

Так, докази того, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у зв'язку з тим, що працівник поліції почав вимагати від нього хабар у розмірі 1000 грн. у матеріалах провадження відсутні. Таких доказів ОСОБА_3 також не надав і в суді апеляційної інстанції.

Пояснення свідка ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції, згідно яких ОСОБА_4 начебто керував автомобілем у день подій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, судом апеляційної інстанції розцінюється такими, що є недостовірними, оскільки пояснення вказаного свідка суперечать іншим доказам, що були досліджені судом першої інстанції, та є такими, що недопустими для з'ясування обставин події, так як ОСОБА_4 є товаришем ОСОБА_3 і дає покази, що спрямовані на забезпечення уникнення ОСОБА_3 відповідальності за вчинене.

Також необґрунтованими є й доводи ОСОБА_3 про те, що покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є сфальшованими, оскільки докази про це в матеріалах справи відсутні.

При цьому суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що ОСОБА_3 щодо обставин його обмови вказаними свідками, що стало підставою застосування відносно нього адміністративного стягення, заяв про притягнення вказаних осіб до кримінальної відповідальності, не подавав.

Даним свідкам були роз'яснення положення ст. 63 Конституції України, при цьому підстав вважати, що у цих свідків були мотиви оговорити ОСОБА_3 або якимось чином вони є зацікавленими особами у справі, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про незаконність постанови суду, оскільки суд розглянув справи без його участі, не дивлячись на те, що він хворів і надав відповідні медичні довідки, то апеляційній суд розцінює їх як необґрунтованими, з огляду на наступне.

Положення ст. 268 ч. 2 КУпАП дозволяють проводить судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово викликався до суду і знав про те, що відносно нього проводиться судовий розгляд, однак він не міг прибути до суду у зв'язку з тим, що хворів.

Також встановлено, що ОСОБА_3 звертався до суду з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку з хворобою, надавав довідки, що він перебуває на стаціонарному лікуванні і вказував про те, що надасть докази своєї невинуватості.

У рішенні Європейського суду з прав людини, від 8 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Оцінюючи дані обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про зловживання ОСОБА_3 своїми процесуальними правами з метою уникнення відповідальності, шляхом досягти закінчення, передбачених ст. 38 КУпАП, строків в період яких може бути застосовано адміністративне стягнення.

Слід зауважити, що судом справа чотири рази призначалась до розгляду справа, а саме, 10 квітня 2018 року, 27 квітня 2018 року, 11 травня 2018 року, 22 травня 2018 року. ОСОБА_3, в свою чергу, тричі надавав суду заяви з довідками з лікарні, що він перебуває на стаціонарному лікуванні в Шосткинській ЦРЛ з діагнозом бронхіальна астма та один раз надав висновок лікаря - ортопеда, що він знаходиться на лікуванні вдома з діагнозом пошкодження зв'язок.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_3 звертався до лікарні і починав лікування виключно за день до призначеного судового засідання, при цьому, мотивував свою вимогу відкласти судовий розгляд з приводу свого лікування щодо захворювання лікування якого він потребує постійно.

Така поведінка ОСОБА_3 під час усього провадження по справі вказує на те, що він недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами, затягуючи судовий розгляд, шляхом подання заяв про відкладення справи, користуючись наявністю у нього хронічного захворювання, та шляхом подання клопотання не проводити розгляд справи за його відсутності, зазначав, що надасть суду докази його невинуватості у вчиненні правопорушення, але даних доказів не надав як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за наведених обставин суд правильно зробив висновок про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_3, будучи обізнаним про час та місце розгляду судом справи, зловживаючи своїм правом на подання клопотань про відкладення розгляду справи, тим самим затягуючи розгляд справи з метою досягти закінчення перебігу строків в період яких можливо застосування адміністративного стягнення, тим самим намагався уникнути відповідальності за вчинене.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, беручи до уваги, що суддею дотримані вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення відносно ОСОБА_3 виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 22 травня 2018 року, про застосування відносно ОСОБА_3 адміністративного стягення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 22 травня 2018 року про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.