Справа № 487/290/18
Провадження № 3/487/282/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Сухаревич З.М., за участю: секретаря судового засідання - Попович А.Г., прокурорів - Качаун А.О., Тищенко А.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - ОСОБА_2, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; працює на посаді директора Миколаївської обласної фітосанітарної лабораторії, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2017 року відносно ОСОБА_1 складено протокол № 120 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, в якому зазначено, що даний протокол складено відносно ОСОБА_1 у звязку з невиконанням ним вимог, передбачених п. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

У протоколі № 120 про адміністративне правопорушення зазначено:

Відповідно до наказу № 412 від 29.11.2012 Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України ОСОБА_1 призначений на посаду директора Миколаївської обласної фітосанітарної лабораторії.

Згідно даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань засновником Миколаївської обласної фітосанітарної лабораторії є орган державної влади - Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Глави 7 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Також, в п. 16 Положення про Миколаївську обласну фітосанітарну лабораторію, що затверджено 10.03.2017 наказом Держпродспоживслужби № 164, вказано, що Миколаївська обласна фітосанітарна лабораторія є юридичною особою публічного права.

Встановлено, що згідно п. 11 Положення про Миколаївську обласну фітосанітарну лабораторію, директор ОСОБА_1 наділений адміністративно- господарськими (розпоряджається майном та коштами Лабораторії відповідно до законодавства) та організаційно-розпорядчими функціями (розподіляє обовязки між своїми заступниками, призначає на посади та звільняє з посад працівників Лабораторії), а також згідно вищевикладеного є посадовою особою-юридичної особи публічного права.

Відповідно до підп. А п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в підпунктах «а» і «в» п. 2 ст. З цього ж Закону (підпункт А - посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 ст. 3 цього закону), зобовязані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

В подальшому згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» №1975-VIII від 23.03.2017 Розділ XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 5-1 такого змісту: Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

Будучи директором Миколаївської обласної фітосанітарної лабораторії, ОСОБА_1 згідно ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» не відноситься до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, тому декларацію подає вперше та згідно Рішення № 2 Національного агентства з питань запобігання корупції другим етапом.

Пунктом 1 Рішення № 2 від 10.06.2016 Національного агентства з питань запобігання корупції, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088, визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій розпочинає свою роботу в два етапи.

Другим із зазначених в Рішенні Агентства етапом подачі декларації було визначено: з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), що не займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 08.05.2017 о 13:17 подано декларацію (щорічну) за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та в подальшому 10.05.2017 о 16:27 подана виправлена декларація.

В подальшому 19.07.2017 зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

27.07.2017 на особистій зустрічі при направлені повторного запиту про надання кадрових документів в приміщенні Миколаївської обласної фітосанітраної лабораторії за адресою м. Миколаїв, вул. 5-та Слобідська, 110-А ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які письмові пояснення щодо несвоєчасного поданання декларації.

В усній формі ОСОБА_1 повідомив, що не мав поважних причин на порушення строків подання декларації, не перебував на лікарняному тощо.

В подальшому Управлінням захисту економіки в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України з Адміністративного департаменту Національного агентства з питань запобігання корупції отримано відповідь про те, що ОСОБА_1 зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» 08.05.2017 о 14:37, про що можна зробити висновок, що ОСОБА_1 в період з 01.01.2017 до 08.05.2017 не мав наміру подати декларація.

Згідно з отриманою послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_4, встановлено, що робота з Реєстром розпочата 08.05.2017 о 14:39 та фактично декларація подана та її подання підтверджено 08.05.2017 о 19.05.

Управління захисту економіки в Миколаївській області ДЗУ Національної поліції України має лист з Національного агентства з питань запобігання корупції, де вказані дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме з 01.01.2017 по 19:30 04.01.2017 та в період з 24 по

28.03.2017 здійснювались заходи з оптимізації та переконфігурування ресурсів Реєстру.

Таким чином, 08.05.2017 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Дата скоєння правопорушення: 08.05.2017 року. Місце вчинення правопорушення: неможливо встановити у звязку з тим, що подання повідомлення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, проводиться за допомогою як дротової та і бездротової Інтернет-мережі, а тому немає привязки до місця перебування особи, а лише вимагає наявність підключення до Інтернет-мережі. Час виявлення правопорушення: 13.09.2017 р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у зазначеному не визнав, пояснив, що дійсно подав декларацію не вчасно, але умислу на це не мав, Він не зміг вчасно подати декларацію через некоректну роботу сайту, у звязку з чим його спроби зареєструватись були марними, а коли сайт почав нормально функціонувати, він подав декларацію. Просив закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме посилався на наявність поважних причин, відсутність умислу та недопустимість доказів. Так, пояснив, що декларація була подана ОСОБА_1 не вчасно по причині технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК). Також ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто він не бажав порушувати Закон про що свідчить той факт, що після припинення технічних збоїв електронна декларація була подана. Крім того пояснив, що надані суду докази є недопустимими оскільки перевірка своєчасності подання декларації здійснена не уповноваженим субєктом, а саме не НАЗК, як це передбачено приписами п. 8 ч.1 ст. 11 ЗУ «Про запобігання корупції» та підп. 1 п.1 розділу ІІ «Порядок проведення контролю декларацій». Посадові особи ДЗЕ НП України, відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку, вправі скласти протокол про адміністративне правопорушення, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації субєктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів. Але усі обовязкові дії по проведенню перевірки вправі здійснювати тільки НАЗК.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Ані з матеріалів справи, ані з пояснень ОСОБА_1 не вбачається поважність причин несвоєчасного подання декларації, зокрема вказує, що технічні проблеми на сайті НАЗК були тимчасові і існували лише в січні. З диспозиції ст. 172-6 КУпАП не вбачається, що необхідною ознакою вказаного правопорушення є наявність вини у формі умислу (прямого або не прямого). Такі дії можуть виражатись і формі недбалості, що і вбачається в діях ОСОБА_1 Також вважає що докази зібрані уповноваженою особою відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію», а тому є належними та допустимими. У звязку з цим, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але у звязку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАп орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: 1) обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається; 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції; 3) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора Миколаївської обласної фітосанітарної лабораторії та будучи, відповідно підп. А п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до вимог частини 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік до 01 квітня 2017 року. В подальшому згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» №1975-VІІ від 23.03.2017 продовжено строк подання щорічної декларації для осіб, які подають таку декларацію вперше, до 01 травня 2017 року. Але в порушення вказаних вимог несвоєчасно подав електронну декларацію, а саме 08.05.2017 року.

Натомість ОСОБА_1 на його захисник в судовому засіданні зазначали про наявність поважних причин, якими обґрунтовується несвоєчасне подання ним декларації, а саме через перебої у роботі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через що ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно зареєструватись та завантажити декларацію.

Про зазначене свідчить зокрема те, що ОСОБА_1 кілька разів отримував електронний цифровий підпис, тобто мав намір подати декларацію. Крім того, суд вважає обґрунтованими твердження ОСОБА_1 про перебої у роботі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через що він був позбавлений можливості своєчасно завантажити декларацію, що підтверджується наданими в судове засідання матеріалами.

На думку суду, зазначені обставити свідчать про поважність причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік (далі - декларація).

Обставини намагання ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію органом, яким складено протокол, не спростовані.

Крім того, на думку суду, обґрунтованими є доводи ОСОБА_1 та його захисника про відсутність в діянні субєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

Так, правопорушення передбачене ч. 2 ст. 176-2 КУпАП є правопорушенням повязаним з корупцією.

Значення термінів «корупція» та «корупційне правопорушення» визначено частино 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до вказаного Закону, «корупція» - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей;

«корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, виходячи із визначення терміну «корупційне правопорушення», викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», субєктивна сторона правопорушень, повязаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

Оцінюючи наявність у ОСОБА_1 вини у формі умислу, суд виходить з наступного: прокурором в судовому засіданні було зазначено, що правопорушення було скоєно через недбалість. ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що сподівався що встигне подати декларацію до закінчення встановлено строку.

Зазначене свідчить про наявність необережної форми вини, що, як було зазначено вище, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Доказів наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суду не надано.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП і, відповідно, про відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення.

Обґрунтованими, на думку суду є також твердження захисника про те, що в ДЗЕ НП відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше.

Слід зазначити, що згідно п.1 та п.4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку. Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки декларацій. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації або несвоєчасності подання декларації, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів ОСОБА_1 та його захисника стосовно того, що досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі, та є підставою для закриття провадження по справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 245, 247 п.1, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити в звязку з відсутністю в діянні останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич