ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6587/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 року приблизно о 14 год. 30 хв. біля буд. № 14 по вул. Привокзальній в м. Києві, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, в порушення п. 16.11 ПДР України при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого всі вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп'яніння ОСОБА_2 в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, проте надав письмове клопотання з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку із незадовільним станом здоров'я. Розглянувши дане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з наступних причин.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Судом було досліджено медичну довідку, надану ОСОБА_2 до клопотання. З довідки вбачається, що ОСОБА_2 04.12.2018 р. звернувся до травмпункту у зв'язку із пошкодженням зв'язок та підшкірної гематоми правого гомілковоступневого суглобу. Також, в довідці зазначено про те, що ОСОБА_2 рекомендовано МРТ-обстеження суглобу, обмеження фізичного навантаження на праву кінцівку, а також еластичне бинтування. Таким чином, суд враховує, що ОСОБА_2 з приводу отриманої травми не був госпіталізований до медичного закладу, та заборон щодо пересування зазначена довідка не містить. Крім того, зазначене клопотання було подано до канцелярії суду особисто ОСОБА_2 перед судовим засіданням 04.12.2018 р. о 09-56 год. З урахуванням наведених обставин у суду відсутні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 не може приймати участь у судовому засіданні. Крім того, суд враховує, що у минулому судовому засіданні, яке відбулось 16.11.2018 р., було оголошено перерву за клопотанням ОСОБА_2 для надання можливості скористатися послугами захисника, проте попри особисту відсутність при розгляді вказаної справи, ОСОБА_2 не залучив до участі у справі захисника.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені обставини, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних доказів, які вважає достатніми для прийняття рішення у справі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 09.10.2018 р. приблизно о 15-30 год. він був запрошений працівниками поліції в якості свідка. В його присутності водій ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп'янніня.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 пояснив, що прибувши на місце ДТП, яка трапилась біля буд. № 14 по вул. Привокзальній в м. Києві між автомобілями «Ауді» та «Шкода», у водія автомобіля «Ауді» ОСОБА_2 були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, а саме те, що зіниці очей водія не реагували на світло. У зв'язку з цим водію було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, проти чого ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Після цього він склав відносно ОСОБА_2 протокол за ознаками вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Покази свідка ОСОБА_4 щодо обставин виявлення у водія ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння та відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який також приймав участі при оформленні матеріалів відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме опитував свідків, в присутності яких водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП -орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.16.11 ПДР України - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, порушив п. 16.11 ПДР України та скоїв ДТП, після чого відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан сп'яніння всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що вдіях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначене правопорушення є більш серйозним з числа вчинених, а саме у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 124, 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв