Справа № 461/5727/18
Провадження № 3/444/881/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_1- ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовкві Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого начальником караулу у Третьому державному пожежно-рятувальному загоні 34 пожежно-рятувальної частини, паспорт серії КС № 564938 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10.05.2007 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До суду надіслано протокол серії БР № 008368 від 02.08.2018 року, який складено інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 УПП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_1 02.08.2018 року о 04 год. 30 хв. у м. Львів, вул. Підвальна, 3 керував автомобілем Chevrolet Nubira, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, тобто поліцейський, який склав протокол, вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 02.08.2018 року він, проїжджаючи по вул. Підвальна, 3 у м. Львові, потрапив у ДТП, а саме вїхав в яму лівою стороною автомобіля, оскільки були відсутні попереджувальні знаки про те, що ведуться ремонтні роботи. Внаслідок ДТП його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Після цього він візуально оглянув автомобіль та після зясування причини ДТП, вимушений був констатувати факт, що автомобіль далі рухатися не може, тому викликав технічну допомогу. При цьому він залишався біля автомобіля, ним не керував, оскільки такий вже був пошкоджений настільки, що не рухався.

Приблизно через 30 хвилин після виклику технічної допомоги до нього підїхав патрульний автомобіль поліції. Працівник поліції запропонував пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу "Драгер". Звертає увагу, що він зазначав працівникам поліції, що не керує транспортним засобом, оскільки не знаходиться за кермом автомобіля, не рухався на такому, а тому і не підлягає перевірці на стан алкогольного спяніння.

Стверджує, що його вимога надати документи на прилад "Драгер" була проігнорована, також не звернули працівники поліції і на його прохання доставити в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Зазначає, що в стані алкогольного спяніння не перебував, підтвердив, що відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, однак бажав такий пройти в медичному закладі, не відмовлявся від проходження такого, навпаки наполягав на такому.

Зазначає, що після його відмови від проходження огляду на стан спяніння за допомогою технічного засобу, працівники поліції повинні були запропонувати пройти йому огляд на стан спяніння в медичному закладі, однак цього не зробили, тому порушили процедуру, яка визначена законодавством. А тому вважає, що в його діянні відсутня подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просить провадження по справі закрити.

Захисник ОСОБА_1- ОСОБА_2 підтримав викладене у письмовому запереченні на протокол.

В судове засідання викликалися для допиту в якості свідка інспектор взводу № 1 батальйону № 4 УППу Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3, яким складено протокол, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Незважаючи на те, що дані особи були повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, в таке зявився лише ОСОБА_5.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що близько 7 години вигулював собаку. Його зупинили працівники поліції і попросили бути свідком при проходженні огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1. Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою технічного засобу, при цьому точно памятає, що ОСОБА_1 працівник поліції не пропонував пройти огляд в медичному закладі.

Щодо відібраного у нього поліцейським пояснення, яке знаходиться в матеріалах справи, зазначив, що воно не відповідає дійсності, оскільки працівник поліції писав пояснення сам, оскільки він не мав при собі відповідних окулярів. Зазначений в поясненні час є не вірним, оскільки пояснення у нього відбиралися приблизно о 07 год. ранку, а не о 04 год 00 хв. ранку. Що стосується стану здоровя водія, то він ознак спяніння не помітив, а написане в поясненні про почервоніння очей, нечітка хода, запах алкоголю не відповідає дійсності. Так як він працює більше 48 років, є професійним водієм, а тому явні ознаки алкогольного спяніння може відрізнити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідка, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою повного зясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 082840 від 02.08.2018 року та додані до нього матеріали, зокрема, відеозаписи події, яка покладена в основу складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Так з надано відеозапису, який всебічно проаналізований судом, вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою технічного приладу "Драгер".

ОСОБА_1, як відображено на відеозаписі, дійсно відмовився пройти огляд за допомогою технічного засобу. В той же час працівник поліції не пропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння в медичному закладі.

Суд враховує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що в стані алкогольного спяніння не перебував, підтвердив, що відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, однак зазначив, що бажав такий пройти в медичному закладі, тобто заперечує відмову від проходження огляду в медичному закладі, навпаки стверджує, що складачем протоколу не пропонувалося йому пройти огляд на визначення стану спяніння в медичному закладі.

З даного приводу слід зазначити, що частиною третьою ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до п. 6, п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 6, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Те, що працівником поліції ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі підтверджується і показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_5.

Суд враховує, що у протоколі про адміністративне правопорушення є письмові пояснення ОСОБА_1, у яких він зазначає, що у стані алкогольного спяніння не знаходився.

Також, суд бере до уваги, що в письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зазначено те, що вони були свідками як громадянин ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку.

В той же час суд враховує, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав інші пояснення, а письмові поясненні пояснив тим, що такі написані працівником поліції, ним не читалися, оскільки не мав при собі окулярів.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд особи на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який її доставив. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд враховує, що незважаючи на те, що в судове засідання викликалися через начальника Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП ОСОБА_7 для допиту в якості свідка працівник поліції, а саме особа, яка склала протокол відносно ОСОБА_1- інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 ОСОБА_3, однак він в судове засідання для дачі показів не зявився.

Суд враховує обмеженість трьохмісячним терміном для накладення адміністративного стягнення, а тому вважає за недоцільне надалі оголошувати перерву і виклати свідків.

Крім того є достатньо доказів для прийняття правильного, законного рішення.

Під час розгляду справи не встановлено належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі та доказів на спростування пояснень самого ОСОБА_1

Тобто в ході розгляду справи, детального дослідження доказів, зокрема, відеозаписів події, яка покладена в основу складеного протоколу, та які долучені УПП у Львівській області ДПП до матеріалів справи, врахуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- Гнідця С. Р, покази свідка ОСОБА_5, не вбачається факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, його пояснення наданими матеріалами не спростовуються.

А так як ОСОБА_1, як вбачається із відеозапису, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу, він мав бути направлений складачем протоколу для проходження огляду на стан спяніння до найближчого медичного закладу.

Цього, в порушення вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 дотримано не було.

А тому суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приходжу до висновку, що справа про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його вина не доведена жодними належними доказами.

Відповідно до ст. 4 ч 2. Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що справа підлягає закриттю у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя Зеліско Р. Й.