Справа № 369/876/18 Головуючий у І інстанції Хрипун С. В.
Провадження № 33/780/324/18 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 138 16.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі судді Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 23 лютого 2018 року, якою на

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає АДРЕСА_1, працює машиністом ПрАТ «Рембудкомплект»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, 25.11.2017 приблизно о 17 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом бульдозером Т-10М, заводський номер НОМЕР_4, на території ПрАТ «Рембудкомплект» по вул. Київська 15 в м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, під час руху заднім ходом не забезпечив безпеки руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, допустив зіткнення з транспортним засобом Volvo FM12, д/н НОМЕР_1, який зупинився позаду для розвантаження, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.9. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 23 лютого 2018 року скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1.

Посилається на те, що обставини, вказані в протоколі, є неправдивими та не відповідають дійсності.

Так, 25.11.2017 року в м. Вишневе по вул. Київська, 15 на території ПрАТ «Рембудкомплект» він керував бульдозером Т-10М. Коли він виконував з'їзд заднім ходом по схилу вниз, він обернувся пересвідчитись, що внизу перешкод немає та продовжив рух заднім ходом. В цей момент для розвантаження на склад піску заднім ходом заїхав самоскид. Шлях його перетинався з шляхом руху бульдозера, яким він керував. Внаслідок чого і відбулося зіткнення з самоскидом в області задніх коліс.

Вказує, що після вчинення ДТП він відразу повідомив про дану подію своє керівництво, яке обіцяло все врегулювати, при цьому в день вчинення ДТП ним було викладено письмове пояснення щодо даної пригоди.

Вказує і те, що ДТП вчинено 25.11.2017 року, а протокол складено майже через 2 місяці, а саме 15 січня 2018 року. крім того, правопорушення вчинено в м. Вишневе, по вул. Київська -15, а протокол складено в м. Боярка. Схема ДТП підписана лише одним учасником - ОСОБА_3

Також вказує, що схема місця ДТП оформлена без дотримання Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 та містить ряд помилок та неточностей.

Так, дана схема не містить сталого орієнтиру, до якого на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів. Також не містить зображення розташування транспортного засобу бульдозера Т-10 М, яким він керував, а лише автомобіль НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_3

Вказує і те, що в протоколі не зазначені дані охоронця, як про свідка даної пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Висновки судді місцевого суду про доведеність того, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.10.9 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та наступного їх пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові судді від 23.02.2018 року обставин стверджуються зібраними у справі доказами. Так, інший учасник ДТП водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 в суді першої інстанції пояснив, що він дійсно залишив автомобіль під розгрузку, після чого бульдозер під керуванням ОСОБА_1, який рухався заднім ходом, допустив зіткнення з автомобілем VOLVO FM 12. Водій ОСОБА_1 у своїх першочергових поясненнях підтверджував ту обставину, що він, керуючи бульдозером Т-10М заводський № НОМЕР_4 та рухаючись заднім ходом не помітив автомобіль VOLVO, номерний знак НОМЕР_1, який зупинився позаду на розгрузку і допустив із ним зіткнення. Відповідно до приєднаних до матеріалів справи фотоматеріалів вбачається, що контакт транспортних засобів відбувся задньою частиною бульдозера із боковою частиною напівпричепа автомобіля VOLVO. Ці докази поза розумним сумнівом дають підстави стверджувати те, що саме водій бульдозера допустив зіткнення із автомобілем. Таким чином указаними доказами доводиться те, що 25.11.2017 року водій ОСОБА_1, керуючи бульдозером Т-10М заводський № НОМЕР_4 та рухаючись заднім ходом, в порушення п. 10.9 ПДР України не звернувся за допомогою до інших осіб, створив небезпеку для руху, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження цього бульдозера з автомобілем НОМЕР_3. Наведене дає підстави стверджувати про обґрунтованість висновків судді місцевого суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений через тривалий період часу після події ДТП не можуть бути підставою для скасування постанови судді від 23.02.2018 року, оскільки ні положеннями КУпАП, ні положеннями підзаконних актів не передбачено можливості чи необхідності закриття провадження у справі або звільнення особи від відповідальності у випадку не складання протоколу на місці події, чи складання його через певний період часу.

Та обставина, що водій автомобіля VOLVO до зіткнення транспортних засобів також рухався заднім ходом, не виключає невідповідності дій ОСОБА_1 вимогам п.10.9 ПДР України та наявності в цих діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У будь-якому випадку, рухаючись заднім ходом водій ОСОБА_1 повинен був дотримуватись вимог п.10.9 ПДР України. Місця, яким транспортні засоби контактували в момент зіткнення, у поєднанні зі швидкістю транспортних засобів, яка є невеликою із урахуванням руху заднім ходом та габаритів транспортних засобів безумовно вказують на порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України, що перебуває в прямому причинному зв'язку із зіткненням та пошкодженням транспортних засобів. Будь-яких висновків щодо дій водія автомобіля VOLVO суд робити не може, оскільки його дії не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Із наведених вище міркувань суд приходить до висновку про те, що показання свідка ОСОБА_4 не можуть спростувати висновки судді місцевого суду про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.9 ПДР України, оскільки вони можуть підтвердити лише факт руху автомобіля VOLVO заднім ходом, що не виключає факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.9 ПДР України. Посилання апелянта на його первинні пояснення (а.с.5) судом не приймаються, оскільки ці пояснення не мають дати їх надання, не зазначено кому вони надавались та за яких обставин. У звязку з цим судом сприймаються пояснення, що були дані ОСОБА_1 15.01.2018 року працівникам поліції. Будь-яких даних, які б ставили під сумнів правдивість цих пояснень, чи викликали би необхідність їх відхилення матеріали справи не містять. Суд звертає увагу на те, що пояснення, які ОСОБА_1 давав працівникам поліції при з»ясуванні ними обставин ДТП суттєво відрізняються від тих, які він дав у суді першої інстанції та від обставин, викладених у апеляційній скарзі. Зміну цих показань суд розцінює як намагання водія ОСОБА_1 уникнути відповідальності. Пояснення щодо обставин ДТП, які ОСОБА_1 дав у суді першої інстанції та обставини ДТП, що викладені ним у апеляційній скарзі не узгоджуються із іншими доказами, а тому суд їх відхиляє.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності схеми ДТП фактичним обставин події та вимогам нормативних документів, які регламентують умови та порядок її складання є обгрунтованими, а тому суд вважає за необхідне виключити цю схему із числа доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Проте, виключення цього доказу не спростовує висновків судді місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки матеріали справи містять достатню кількість інших доказів, які доводять цю обставину.

Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зокрема, докази, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення зазначені вище. Є надуманими і доводи апеляційної скарги щодо припущень, допущених судом при винесенні постанови, оскільки будь-яких припущень судом допущено не було.

Суд вважає, що доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що автомобіль VOLVO заїхав до місця розвантаження піску не з того боку, з якого він повинен був заїхати, а тому він не міг бачити вказаний автомобіль через кучу щебеню, яка обмежувала оглядовість не спростовує висновків судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в прямому причинному звязку з ДТП та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів перебуває порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України, про що зазначено вище.

Постанова судді Києво-Святошинського районного суду від 23.02.2018 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у звязку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2018 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Свінціцька О.П.