ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/101/18 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 29 жовтня 2018 року,

ВстановиВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста (600) неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 листопада 2018 року Тернопільським апеляційним судом прийнята постанова, відповідно до якої у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови місцевого суду відмовлено у зв"язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Зокрема, апеляційний суд у своїй постанові зазначив, що до Тернопільського міськрайонного суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 15 листопада 2018 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, при тому, що останній був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції та ознайомлений з порядком оскарження судового рішення. Також, суд зазначив, що посилання апелянта на поновлення строку апеляційного оскарження постанови місцевого суду у зв"язку з заключенням договору із адвокатом не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне скарження, оскільки строк на оскарження постанови суду першої інстанції починає перебіг з дня її винесення.

03 грудня 2018 року до Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_1 повторно надіслав апеляційну скаргу із наведенням у ній тих же підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Таким чином, апеляційним судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 фактично повторно звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вже було предметом судового розгляду судом апеляційної інстанції та постановою від 27 листопада 2018 року йому було відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження, оскільки останнім було порушено вимоги ст.294 КУпАП при зверненні до апеляційного суду, а тому вважаю, що вказану апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

Прийшовши до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року від 16.06.2005 року у справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

В повторній апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження такі обставини значного та непереборного характеру апелянтом не наведені і не обґрунтовані відповідними правовими нормами КУпАП.

За таких умов, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставними, оскільки на теперішній час існує судове рішення апеляційного суду, яким ОСОБА_1 відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження і зазначене рішення апеляційного суду є остаточним та перегляду у відповідності до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає.

Приймаючи рішення про необхідність повернення апеляційної скарги, суд керується положеннями ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Кодексом України про адміністративні правопорушення процедура оскарження чи перегляду рішення суду апеляційної інстанції не передбачена. Системний аналіз зазначених норм закону дає підстави зробити висновок, що повторне звернення з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження у разі прийняття рішення за такою скаргою та клопотанням, без існування обставин значного та непереборного характеру, не передбачено законом.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки судді при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону, апеляційний суд позбавлений законних підстав для повторного розгляду питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду за аналогічними обставинами, а тому повторна апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягають поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 7, 293, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис