Справа № 755/1887/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко В.Б.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП

встановив:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії КИ № 024497 від 28 січня 2018 року, ОСОБА_1 28 січня 2018 року о 02 год 18 хв, знаходячись поблизу будинку 2д по вул. Сосюри в місті Києві, біля кафе «Пітер» висловлювався нецензурною лайкою, порушував громадський порядок, на законну вимогу інспектора Водяного Р.С. припинити правопорушення не реагував, а саме висловлювався матом, при цьому погрожував фізичною розправою працівникові поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що 28 січня 2018 року перебував біля кафе «Пітер», коли до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що він похожий за ознаками на особу, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. ОСОБА_1 заперечував проти будь-яких обвинувачень, після чого до нього була застосована сила, в результаті чого він був повалений на землю, через що пошкодження отримав його мобільний телефон. Через певний проміжок часу працівники поліції вияснили, що підозрювана особа затримана, тому відпустили ОСОБА_1

Також в судовому засіданні заслухано пояснення свідка ОСОБА_2, який пояснив, що 28 січня 2018 року поблизу кафе «Пітер» під'їхав патруль поліції та підійшов до ОСОБА_1 повідомили, що він схожий на підозрюваного. Після цього ОСОБА_1 зателефонував за номером 102 для повідомлення про вчинення відносно нього протиправних дій. На ці обставини працівники поліції відреагували неадекватно та завалили ОСОБА_1 на землю і забрали із собою у відділення поліції. Через деякий час ОСОБА_1 відпустили та він повідомив, що його помилково затримали.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2,дослідивши матеріали адміністративної справи в їх сукупності суддя приходить до такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає, зокрема, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Розміщення зазначеної статті у Главі 15 КУпАП «Адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління» свідчить, що об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку та управління.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції під час виконання ним службових обов'язків.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції під час виконання ним службових обов'язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Отже злісна непокора має місце у разі вперто продовжуваних особою дій, вчинюваних нею попри наявність однозначно висловлених законних вимог працівника поліції.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення обов'язково зазначаються суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини, які відображені у справах «Гурепка проти України» та «Корнєв і Карпенко проти України», адміністративне правопорушення у сфері громадської безпеки та дорожнього руху вважається по суті кримінальним. У зв'язку з цим розгляд таких справ вимагає забезпечення всіх гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, права на справедливість судового розгляду.

У справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, є недопустимим уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке фактично судом підтримується.

Наведене доводить, що саме з протоколу про адміністративне правопорушення суддя має встановити сукупність достатніх даних, які дозволяють зробити обґрунтований, коректний висновок про свідоме небажання певної особи виконати законну вимогу працівника поліції.

У той же час у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив громадський порядок на законну вимогу інспектора Водяного Р.С. припинити правопорушення не реагував.

Отже, викладені у протоколі фактичні обставини, долучені до справи докази не містять підтвердження наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень працівника поліції, від виконання яких ОСОБА_1 свідомо ухилилась.

Таким чином, вказаний протокол не містить наведених вище ознак протиправної поведінки ОСОБА_1 у формі злісної непокори законній вимозі працівника поліції.

Суддя також бере до уваги, що нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надається оцінка лише тим обставинам, які зазначені у відповідному протоколі, вихід за його межі суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного проступку за ст. 185 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 9, 185, 247, 256, 283-285 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», суддя

постановив:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченест. 185 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: