АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/341/18 Головуючий у місцевому суді:Гречана С.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання: - Гавор В.Б.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу Оборотової Юлії Романівни, як захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4,

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції від 5 березня 2018 року, 18 грудня 2017 близько о 00 год. 33 хв. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_2, в місті Миколаєві по вул. Пушкінська в районі будинку № 30, був зупинений представниками патрульної поліції. В зв'язку з підозрою, що водій перебуває в стані наркотичного сп'яніння (поведінка не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло) ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку. В присутності двох свідків від проходження медичного огляду ОСОБА_4 відмовився. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 240655.

ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Оборотова Ю.Р. просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, а також ґрунтується на недопустимих доказах у справі.

Зазначає про те, що ОСОБА_4, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння на місці його зупинки через недовіру до таких тестів.

Звертає увагу на те, що працівники поліції безпідставно склали протокол, в якому зазначили, що водій відмовився від проходження медичного огляду у «встановленому законом порядку».

Апелянт зазначає, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння не відмовлявся, а лише висловив незгоду з підозрою поліцейського.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказом в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 240655 від 18 грудня 2017 року -того ж дня о 00 год. 33 хв. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_2, в місті Миколаєві по вул. Пушкінська в районі будинку №30, був зупинений представниками патрульної поліції. В зв'язку з підозрою, що водій перебуває в стані наркотичного сп'яніння (поведінка не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло) ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку. В присутності двох свідків від проходження медичного огляду ОСОБА_4 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 240655.

Даний протокол підписано свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в письмових поясненнях зазначали про відмову ОСОБА_4 від проходження медичного огляду.

ОСОБА_4 із змістом даного протоколу про адміністративне правопорушення не погодився, в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначив, що «з протоколом не згоден, пояснення надам у суді».

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання 5 березня 2018 року ОСОБА_4 не з'явився в зв'язку з проходженням лікування у Державному закладі «Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіохірургічний центр міністерства охорони здоров'я України» в м. Києві, про що він повідомив суд письмовою заявою (а.с.26, 27)

В письмових поясненнях до суду першої інстанції ОСОБА_4 пояснив, що він висловлював свою незгоду пройти огляд на місці зупинки, оскільки не довіряє таким експрес тестам. Після розмови із своїм адвокатом, він просив працівників поліції поїхати з ним в медичний заклад для огляду, проте, останні йому відмовили, посилаючись на те, що вже складено протокол.

Аналогічні пояснення ОСОБА_4 надав в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Як вбачається з відеозапису нагрудних відеокамер, між працівниками поліції та ОСОБА_4 певний час відбувалась бесіда, в ході якої працівники поліції пропонували пройти огляд в медичному закладі, роз'яснювали наслідки такого огляду, на що останній пояснював, що він не вживає наркотичні засоби та йому потрібна консультація і він телефонує адвокату. Працівники поліції наполягали на прийнятті ним рішення щодо проходження медогляду чи відмови від його проходження.

Під час складання протоколу поліцейським, ОСОБА_4 із своїм товаришем заявили поліцейському, що поспілкувавшись з адвокатом по телефону, він просить відвезти його до лікарні для проходження медичного огляду. На вказане прохання поліцейський йому відповів відмовою, посилаючись, що вже пізно, оскільки складається протокол, в зв'язку з чим, як пояснив останній, він може пройти медичний огляд в приватному порядку.

Після цього, протокол було підписано свідками, а ОСОБА_4 запропоновано написати пояснення в протоколі про свою незгоду з ним, а також, що пояснення ним будуть надані в суді, саме таке і було зазначено ОСОБА_4 в протоколі. Під час підписання протоколу поліцейським було наголошено, що пройти медичний огляд останній може і самостійно без поліцейського в приватному порядку.

Таким чином, з даного відео не вбачається, що ОСОБА_4 заявляв про свою відмову від проходження огляду в медичному закладі, в тому числі і в присутності свідків, навпаки, на відео чітко зафіксовано, що він з товаришем просили поліцейських проїхати на вул. Володарського до лікарні для проходження медичного освідчення. Таке прохання ним висловлено до підписання протоколу (а.с.23).

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в провадженні у справі про адміністративне правопорушення мають бути забезпечені права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі і на консультацію адвоката.

При цьому законодавець не обмежує в часі особу, якій необхідна юридична консультація.

Проте, з відео нагрудної відеокамери поліцейського вбачається, що незважаючи на певний час спілкування з ОСОБА_4, оскільки він зазначав, що йому необхідно порадитись, вказані права, в тому числі і право на захист, йому не було роз'яснено. Такі права формально були озвучені в момент підписання протоколу, в зв'язку з чим реально скористатись цими правами фактично було неможливо.

За вказаних обставин, відмова поліцейського в проходженні огляду ОСОБА_4 в медичній установі через те, що останній певний час намагався отримати за телефоном консультацію адвоката, а також через те, що ним (поліцейським) вже розпочато складання протоколу, свідчить про порушення прав останнього на захист, а також про відсутність в матеріалах справи, належних доказів його відмови від проходження медичного огляду.

В оскаржуваній постанові суд не дав оцінку причини незгоди з протоколом ОСОБА_4, про що той вказав в самому протоколі, а також його письмовим поясненням надісланим до суду першої інстанції, де він зазначив, що на його прохання направити на медогляд йому було відмовлено, не надано також оцінку відеозапису та неправомірним роз'ясненням поліцейського щодо можливості порушником самостійно пройти медичний огляд.

Так, слідуючи рекомендаціям поліцейського, ОСОБА_4 після висловлення незгоди з протоколом, самостійно пройшов медичний огляд в Миколаївському обласному наркологічному диспансері внаслідок чого відповідно до акту № 2658 від 18 грудня 2017 року наркоречовин в нього не виявлено, про що видана довідка №1017/4007 від 18 грудня 2017 року (а.с. 12).

Проте, цей огляд є таким, що проведений з порушенням визначеного порядку, передбаченого ч.4 ст. 266 КУпАП та п.17 Розділу ІІІ Інструкції, де зазначено, що огляд на стан сп'яніння, складання висновку за результатами огляду та повідомлення його змісту оглянутій особі, проводиться в присутності поліцейського, який доставив цю особу для огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, в зв'язку з чим видана довідка не є належним доказом у справі, про що поліцейський є обізнаною особою, проте ОСОБА_4 відповідних роз'яснень не було надано.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

З огляду на наведене, висновки районного суду про доведеність вини ОСОБА_4 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України є невірними, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Оборотової Юлії Романівни, як захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 -задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Бондаренко Т.З.