ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/214/18 Справа № 204/5982/18 Суддя у 1-й інстанції - Білик І.А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнанано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення 03 серпня 2018 року о 22 год. 00 хв. в м. Дніпрі по вул. Вахрушевій, 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобам Mazda 626, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, результат 1,14 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження, щодо апеляційних вимог просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку вказує, що безпосередньо участі у судовому засіданні не приймав, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2018 року отримав 19 жовтня 2018 року поштою.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу "Драгер", при цьому поліцейські не надали на його прохання свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та сертифікату відповідності, а тому він пройшов огляд на невстановленому приладі та підписав невідомий йому чек, при цьому вказує на те, що працівниками поліції було відмовлено в його проханні пройти огляд в медичному закладі та ніде не зафіксуваний даний факт та підстави відмови, що свідчить про порушення інструкції про направлення водіїв для проходження огляду на стан сп'яніння.

Апелянт одночасно зазначає, що прилад "Драгер", за допомогою якого він проходив огляд на стан сп'яніння, не входить переліку тих, що дозволені до використання МОЗ.

Суд апеляційної інстанції заслухавши ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він отримав її копію за межами строку апеляційного оскарження, підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ним з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукованим результатом тесту; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; письмовими поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у присутності яких ОСОБА_1 пройшов відповідний огляд.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт його перебування у стані алкогольного сп'яніння підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.

Посилання апелянта на порушення, які, на його думку, були допущені при розгляді справи судом першої інстанції, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки мають формальний характер, не спростовують наявності підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності, та не обгрунтовують необхідності скасування законної та обґрунтованої постанови суду.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу, який не віднесений до дозволених для використання МОЗ, то слід зазначити, що у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази, наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.

Що стосується доводів апеляційної скарги, які полягають у порушеннях з боку поліцейських при відібранні пояснень свідків та ненадання на думку апелянта повної інформації щодо технічного приладу, то такі доводи не відповідають дійсності, оскільки з наявного відеодоказу убачається, що працівниками поліції при складанні пояснень було здійснено уточнення особистих даних у свідків, при цьому належним чином представлено інформацію як свідкам, так і ОСОБА_1 про спеціальний технічний прилад "Drager Acutest 6820", при цьому будь - яких зауважень щодо його непридатності або вимог документів на нього, від сторін, зокрема ОСОБА_1 не було заявлено.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот