Номер провадження: 33/785/872/18
Номер справи місцевого суду: 521/8549/18
Головуючий у першій інстанції Журик С. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., за участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2018 року, відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, не одруженого, курсанта ОНМАНУ, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, а також стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, 14.04.2018 року о 20 год. 15 хв., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «BMW 318», (д.н.з. НОМЕР_1), на вул. М. Бабаджаняна, навпроти будинку №17А в м. Одесі, перед початком обгону, не переконався, що транспортні засоби, які рухаються попереду нього не подали сигнал про намір повороту ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21013» (д.н.з. НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_3, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню з наступних підстав:

- суд 1-ї інстанції не виконав вимоги ст. 268 КУпАП, в частині реалізації права надавати пояснення, заперечення, заявляти клопотання, хоча він мав намір заявити клопотання про виклик свідка ДТП - ОСОБА_5 та призначення автотехнічного експертного дослідження;

- 06.06.2018 року, в день винесення постанови суду, його та ОСОБА_3, який був другим учасником ДТП, до зали судових засідань не викликали, пояснення суддею не відбирались, натомість свої пояснення вони надавали помічнику судді в приймальні судді, після чого вони покинули приміщення та через декілька днів в телефонному режимі йому було повідомлено про те, що постановою від 06.06.2018 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП;

- суд 1-ї інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, що стало наслідком прийняття незаконного і необґрунтованого рішення, оскільки він діяв у точній відповідності до Правил дорожнього руху за таких обставин: згідно протоколу серії БД №072729 від 03.05.2018 року, він порушив п.п. 14.2а, 14.2б ПДР, якими регулюються правила обгону, однак на даній ділянці відсутні дорожні знаки, які б забороняли обгін транспортних засобів, а те, що водій автомобілю «ВАЗ- 21013» увімкнув заздалегідь сигнал повороту та почав безпечний рух, нічим не підтверджується. Крім того, пошкодження транспортних засобів підтверджує той факт, що автомобіль «ВАЗ-21013» почав перестроюватися ліворуч в той момент, коли автомобіль «BMW 318» вже здійснював обгін. Тобто, саме водій «ВАЗ-21013» порушив п.п. 10.1 та 10.3 ПДР та скоїв ДТП;

- суд першої інстанції, порушивши вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП, не дослідив всіх обставин справи та провів розгляд не об'єктивно без дослідження доказів, в тому числі чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи є причинний зв'язок між вказаним порушенням Правил дорожнього руху та його діями;

- в порушення вимог ст. 33 КУпАП судом першої інстанції не враховано обставин правопорушення, його ступінь вини, позитивну характеристику з місця навчання та відсутність у минулому фактів притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження по справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючі винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №072729 від 03.05.2018 року та матеріали адміністративної справи.

Під час апеляційного розгляду справи були повторно досліджені докази у справі, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №072729 від 03.05.2018 року, відповідно до змісту якого, 14.04.2018 року о 20 год. 15 хв., водій ОСОБА_2, порушивши вимоги п.п. 14.2«а» та 14.2«б» ПДР, керуючи автомобілем «BMW 318», (д.н.з. НОМЕР_1), на вул. М. Бабаджаняна, навпроти будинку №17А в м. Одесі, перед початком обгону, не переконався, що транспортні засоби, які рухаються попереду нього не подали сигнал про намір повороту ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21013» (д.н.з. НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_3, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 1);

- схема місця ДТП, на якій відображено місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування після ДТП (а.с. 3);

- письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 4, 6) про те, що він рухався по вул. Маршала Бабаджаняна в напрямку вул. Бреуса зі швидкістю близько 60 км/год. Попереду нього зупинилося маршрутне таксі, тому він, впевнившись, що немає зустрічних транспортних засобів, розпочав обгін. При виконанні маневру, він побачив, що водій автомобілю «ВАЗ-21013» повертає ліворуч, не увімкнувши світловий покажчик відповідного повороту, внаслідок чого сталося зіткнення;

- письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с. 5) про те, що він рухався зі швидкістю близько 30 км/год і увімкнув лівий сигнал повороту, маючи намір повернути на вул. Першу Пригородню, а водій автомобілю «BMW 318», створив йому перешкоду та в'їхав у переднє ліве крило його автомобілю;

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили свої пояснення, щодо фактичних обставин справи.

Так, відповідно до приписів п.п. 14.2«а» та 14.2«б» ПДР, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та доказами, повторно дослідженими під час апеляційного розгляду, очевидно встановлено, що водій ОСОБА_2, який рухався позаду автомобілю «ВАЗ-21013», перед виконанням обгону, повинен був переконатися у тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Надавши об'єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, оскільки на даній ділянці відсутні дорожні знаки, які б забороняли обгін транспортних засобів, а водій автомобілю «ВАЗ-21013» порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.3 ПДР, тому що факт увімкнення сигналу повороту нічим не підтверджується, апеляційний суд вважає безпідставними, адже ОСОБА_2 не ставиться у вину здійснення обгону у забороненому місці. Окрім того, з пояснень ОСОБА_2 очевидно випливає, що перед початком обгону маршрутного таксі, він не бачив автомобіль «ВАЗ-21013», який рухався попереду нього, а отже, не забезпечив виконання приписів п.п. 14.2 «а» та 14.2«б» Правил дорожнього руху.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що орган дізнання, оформлюючи матеріали ДТП, а суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що єдиним винуватцем у вчиненні ДТП є ОСОБА_2, дії якого кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення в частині накладення адміністративного стягнення характером та ступенем суспільної небезпеки правопорушення, його наслідками та вважав за необхідне, для запобігання вчинення нових правопорушень, накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, такий висновок суду першої інстанції не можна вважати законним та справедливим.

Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, є курсантом вищого навчального закладу, а також незначний характер пошкоджень транспортних засобів.

Окрім того, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винуватою, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суд першої інстанції не встановив обставин, що пом'якшують відповідальність правопорушника.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 34 КУпАП передбачено, що обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Отже, апеляційний суд вважає, що у даному випадку, обставиною, що пом'якшує відповідальність, може бути визнано те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Обставини, що обтяжують його відповідальність - відсутні.

У відповідності до приписів п.4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2018 року в частині накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПу виді штрафу в дохід держави у розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

В решті постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: О.В. Копіца