АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/1020/18 Головуючий суддя І інстанції Ариничева С. А.
Провадження № 33/790/449/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 5 квітня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП тапідданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 352грн.40 коп.

Суддею встановлено, що 11 лютого 2018 року о 12.35 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI», державний номер НОМЕР_1, по пр. Петра Григоренка, 14 в м. Харкові в стані алкогольного сп'яніння. В присутності двох свідків від проходження обстеження на стан сп'яніння не відмовився, відповідно до результатів алкотесту № 462 від 11.02.2018 року, який проводився за допомогою приладу DRAGER 6820 в присутності двох свідків, рівень алкоголю дорівнює 1,93 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Разом з тим ОСОБА_1 просить поновити йому строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки, по суті, в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а копію постанови суду отримав лише 21 квітня 2018 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційно їскарги підлягає поновленню.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, а тому апеляційний суд в силу вимог ст.294 КУпАП вважає, що немає перепон для розгляду справи за його відсутністю.

Вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказани хвимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання ОСОБА_1.в порушенні правил дорожньо горуху.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Так, клопотання ОСОБА_1 від 5.03.2018 року про перенесення справи у зв'язку з необхідністю залучити захисника (а.с.15) яке було задоволено судом першої інстанції не позбавляє його обов'язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, дані алкотестера.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора в присутності двох свідків. Результат огляду-1.93 промілей.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі.

Також, ОСОБА_1 ознайомлений із висновком проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння, про що свідчить його підпис в роздруківці алкотесту Драгер (а.с.3, 4).

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Також, ОСОБА_1 посилається на те, що у протоколі не зазначено суті адміністративного правопорушення та посилається на те, що в протоколі існують розбіжності.

ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі зазначено, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння.

Проте, як зазначено вище в протоколі (а.с.1) ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора в присутності двох свідків. Результат огляду-1.93 промілей.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає протиріч в протоколі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі також посилається на показання свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та вказує що вони в своїх письмових поясненнях зазначали що його поведінка не відповідала обстановці, а також що зіниці його очей не реагували на світло.

Проте, в своїх письмових поясненнях свідки, які зазначені в протоколі -ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях (а.с. 7, 8) зазначили, що 11.02.2018 року ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого встановлено що вміст алкоголю в крові складає 1.93 проміле.

Тому, ці посилання апелянта не можуть бути прийняті до уваги.

Дані доводи апеляції є надуманими і безпідставними.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на постанови суддів по справам за № 300/56/17, №04/7892/16, № 404/215/17, № 33/796/1675/2013, № 766/14997/16-п, №33/791/72/2015 апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вони не мають преюдиційного значення для апеляційної інстанції, крім того в Україні не діє прецендентне право.

Також, ОСОБА_1 посилається на порушення судом вимог ч.2 ст. 276 КУпАП щодо підсудності даної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80,81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Аналізуючи дану норму Закону вбачається, що за загальним правилом справа повинна розглядатись за місцем її скоєння. Однак, хоча справи і можуть також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, проте це не імперативна норма.

Також, ОСОБА_1 посилається на те, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

Дані доводи є надуманими і безпідставними.

При розгляді даної категорії справ, суд керується нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Жодною нормою КУпАП не визначено таких обмежень, а тому ці доводи ОСОБА_1 є безпідставними, а суд першої інстанції оцінку доказам надав у відповідності до вимог ст.ст.251,252 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішеннь ЄСПЛ «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України» № 39598/03, від 21.07.2011 року, заслуговує на увагу, натомість апеляційний суд вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначенних рішеннях.

Аналізуючи зазначені докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв вірне рішення щодо визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання на невідповідність протоколу чинному законодавства є суб'єктивними, не суттєвими і не базуються на матеріалах справи, а тому апеляційний суд вважає їх безпідставними і не бере до уваги.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на порушення працівниками поліції проведення огляду його на стан сп'яніння.

Він зазначає, що працівниками поліції після проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці його зупинки працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Проте, відповідно до вимог ч.3 ст. 266 КУпАП огляд проводиться в закладах охорони здоров'я у випадку незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння проведеного з використанням спеціальних технічних засобів.

Матеріали справи не містять жодних даних щодо незгоди ОСОБА_1 з проведеним інспектором поліції оглядом його на стан алкогольного сп'яніння.

Тому, апеляційний суд вважає дані доводи неспроможними.

Крім того, апелянт просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Факт події і складу адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи в їх сукупності.

За наведених обставин, підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як просить ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, відсутні.

Враховуючи наведене, апеляційна інстанція приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Тому, постанова судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 5квітня 2018 року є обґрунтованою, належним чином мотивованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04.2018 року щодо притягнення ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко