Справа №588/708/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/325/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 18 червня 2018 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Тростянець, Сумської області, пров. АДРЕСА_1, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 01 травня 2018 року о 16 годині 20 хвилин в м. Тростянець Сумської області по вул.1 Травня керував мопедом Альфа 1Р 39аМВ, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження тестування на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою газоаналізатора Алкотест «Драгер 6820» та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність постанови суду, просить її скасувати.

Свої вимоги мотивує тим, що справу було розглянуто судом без участі працівника патрульної служби та вважає, що при накладенні стягнення суд не врахував незначну відстань переміщення транспортного засобу в гараж та малозначність правопорушення, вказуючи на практику інших судів, які звільняли порушника від адміністративної відповідальності , обмежившись усним зауваженням.

Також посилається на зверхнє відношення представників поліції до нього, як до людини похилого віку, порушення ними його конституційних прав та незаконне вторгнення працівників поліції на його подвіря та приміщення гаражу.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Такі ж вимоги виписані у п.п. 1, 6 розділу II вищевказаної Інструкції.

Відповідальність особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка керує транспортним засобом, виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан спяніння.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 204816 від 01 травня 2018 року (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які кожен окремо підтвердили, що у їх присутності водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на місці, так і в медичному закладі ( а.с.3,4), а також поясненнями самого ОСОБА_3, який у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що випив 200 г пива, відеозаписом, що містить відмову ОСОБА_3Б від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння ( а.с. 7), та іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і вмотивованим.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_3 про недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, його посилання на безпідставність вимог працівників поліції щодо проходження медичного огляду.

Доводи ОСОБА_3 щодо розгляду справи у відсутність працівника патрульної служби не є слушними, оскільки останній не є особою, присутність якої є обовязковою.

Безпідставними є посилання ОСОБА_3 на малозначність діяння, у зв'язку з тим, що він сів за кермо транспортного засобу з метою перемістити його на невелику відстань у гараж та фактично не брав участь у дорожньому русі.

Наявний в матеріалах справи відеозапис підтверджує не тільки факт відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, а також із змісту розмови між працівником поліції та ОСОБА_3 вбачається, що в день скоєння правопорушення останній мав намір кудись їхати, однак, побачивши машину патрульної служби, повернув назад і заїхав мопедом до гаражу.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Докази на підтвердження доводів ОСОБА_3 про зверхнє відношення представників поліції до нього, порушення ними конституційних прав ОСОБА_3 та незаконне проникнення поліціантів до його господарства, в матеріалах справи відсутні.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 18 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.