КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, провадження стосовно якої закрито ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що суддею місцевого суду допитано ОСОБА_2, ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та наведено показання вказаних осіб у постанові. У той же час, показання, викладені у постанові не відповідають показанням, наданим допитаними особами у судовому засіданні та обставинам, які відбулись у момент дорожньо-транспортної пригоди та передували їй.

Зокрема, у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що рухався по бульвару Л. Українки, зупинився на забороняючий червоний сигнал світлофору, перед ним за 3-4 метри зупинився автомобіль &q? а;Хюндай&qu&q;, з нього вийшов ОСОБА_4, підійшов до дверей його автомобіля, відкрив їх, наніс йому 10 ударів у тулуб і голову, від чого він втратив свідомість, його нога зіскочила з педалі гальм на педаль газу, унаслідок чого він здійснив зіткнення із вказаним автомобілем &quав;Хюндай&qu&q;. Унаслідок нанесених йому 10 ударів, тілесних ушкоджень спричинено не було.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_2 є її чоловіком, вони рухались по бульвару Л. Українки та зупинились на забороняючий червоний сигнал світлофору, перед ними за 30 - 40 сантиметрів зупинився автомобіль &qu а;Хюндай&qu&q;, з нього вийшов ОСОБА_4, підійшов до дверей їх автомобіля, відкрив їх, наніс ОСОБА_2 3-5 ударів у плече і голову, від чого, як їй здалось, ОСОБА_2 нажав на педаль газу, унаслідок чого їх автомобіль здійснив зіткнення із автомобілем &quав;Хюндай&qu&q;. Під час зіткнення двері автомобіля &q? а;Мітсубісі" були відкриті.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що в якості пасажира перебувала у автомобілі &q? а;Мітсубісі", який рухався по бульвару Л. Українки та зупинився на забороняючий червоний сигнал світлофору. Перед ним за 5 метрівзупинився автомобіль &q? а;Хюндай&qu&q;, з нього вийшов ОСОБА_4, підійшов до дверей їх автомобіля, відкрив їх, наніс ОСОБА_2 10 ударів у тулуб протягом 30 секунд, від чого ОСОБА_2 по інерції здійснив зіткнення із автомобілем &quав;Хюндай&qu&q;.

Також, апелянт вказує, що свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що перебував на алеї по бульвару Л.Українки та бачив, як за 8 метрів від нього зупинився автомобіль &quав;Хюндай&qu&q; на забороняючий червоний сигнал світлофора, за ним, за 0,5 - 1 метра зупинився автомобіль &qu>а;Мітсубісі", після чого, водій автомобіля &q? а;Хюндай&qu&q; вийшов з авто, підійшов до автомобіля &qu а;Мітсубісі", та відчинивши двері, почав протягом 30секунд наносити удари водію &qu:n;Мітсубісі",після чого відбувся удар автомобілів.

Крім того, посилається на те, що у судовому засіданні досліджено відеозапис, здійснений за допомогою відеореєстратора, який знаходився у автомобілі &q? а;Хюндай&qu&q;, з якого убачається, що водій автомобіля &q? а;Мітсубісі", рухаючись по бульварі Л. України, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змусивши водія автомобіля &quав;Хюндай&qu&q; різко змінити швидкість, чим, на думку апелянта, порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху&q?ож;, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі-Правил), та створив аварійну обстановку, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. Як убачається із відеозапису, зупинка транспортних засобів відбулась на зелений сигнал світлофору. З моменту повної зупинки автомобіля &q? а;Мітсубісі" до зіткнення пройшло 7 секунд. Ввімкнення червоного сигналу світлофору відбулось лише після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, будь - яких осіб, які знаходились на алеї бульварі Л. України, на відеозаписі не зафіксовано.

А тому, на думку апелянта, пояснення допитаних суддею місцевого суду свідків та водія ОСОБА_2 у частині зупинки автомобіля на червоний сигнал світлофору та у частині нанесення ударів водію ОСОБА_2 водієм ОСОБА_4 є неправдивими. Крім того, неправдивими є показання свідка ОСОБА_9 про його перебування на алеї бульвару, однак суддя місцевого суду не надав оцінку вказаним обставинам.

Апелянт зазначав, що найбільш достовірними та такими, що узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами у справі, є пояснення саме водія автомобіля &q? а;Хюндай&qu&q; - ОСОБА_4, відповідно до яких, рухаючись по бульвару Л. Українки у м. Києві, він побачив автомобіль &q? а;Мітсубісі", який рухався із порушенням Правил. З метою переконатись у нормальному самопочутті водія та відсутності у останнього ознак стану алкогольного сп'яніння, він зупинився перед світлофором, відчинив двері свого автомобіля, вийшов з автомобіля, зачинив двері та попрямував до автомобіля &q? а;Мітсубісі", який у цей момент розпочав рух та пошкодив його автомобіль.

Крім того, апелянт посилався на те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного порушення Правил дорожнього руху.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, стосовно якої закрито провадження у справі - ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обміркувавши доводи апеляційної скарги, викладених апелянтом, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 10.3 Правил, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Так, як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, його складено за ознаками порушення ОСОБА_2 вимог п. 13.1 Правил, та вказано, що 26 жовтня 2017 о 22 год. 18 хв. у м. Києві на бульварі Лесі Українки, 24, ОСОБА_2, керуючи автомобілем &q?ас;Мітсубісі&q?юч;, державний номер НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем &q?ій;Хюндай&q?ен;, державний номер НОМЕР_2, який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил /а.с. 1/.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини спростовуються дослідженими суддею місцевого суду наступними доказами.

Даними схеми дорожньо-транспортної пригоди, на якій зображено напрямок руху транспортних засобів, механічні пошкодження та розташування транспортних засобів після зіткнення /а.с. 2/.

Даними пояснень ОСОБА_9, наданих ним на місці дорожньо-транспортної пригоди 26 жовтня 2017 року та у судовому засіданні в суді першої інстанції, відповідно до яких, він, рухаючись по бульвару Лесі України у м. Києві, став свідком дорожньо-транспортної пригоди, та бачив, як на червоний сигнал світлофора зупинився автомобіль &q?ві;Хюндай&q?уп;, з якого вийшов водій та почав наносити удари водію автомобіля &q?ан;Мітсубісі&quво;, який зупинився позаду нього, після чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів /а.с. 3/

Поясненнями ОСОБА_4 від 26 жовтня 2017 року, відповідно до яких, він, керуючи автомобілем &quiz;Хюндай&quol;, рухався по бульвару Лесі Українки та біля буд. 20 побачив автомобіль &q? т;Мітсубісі&qu0 ;, який створив для нього аварійну ситуацію маневруванням на дорозі. Він зупинився на перехресті бульвару Лесі Українки та вул. Генерала Алмазова перед автомобілем &qu Г;Мітсубісі&q?ов; та, увімкнувши сигнал аварійної зупинки, вийшов з автомобіля, аби переконатись у задовільному стані водія ОСОБА_2 В цей момент водій автомобіля &q?а ;Мітсубісі&q?ме; здійснив зіткнення з його автомобілем &q?ій;Хюндай&q?не; /а.с. 4/.

Поясненнями ОСОБА_2. від 26 жовтня 2017 року, він, керуючи автомобілем &que=;Мітсубісі&qute;, рухався по бульвару Лесі Українки, та зупинився на зелений сигнал світлофора, оскільки йому створив перешкоду в русі автомобіль &quст;Хюндай&q?еш;, який зупинився попереду нього. Після зупинки водій автомобіля &q?ог;Хюндай&quзу; ОСОБА_4. підійшов до його автомобіля, відчинив двері водія та почав наносити йому удари. В цей момент у нього зіскочила нога з педалі гальм, унаслідок чого і сталось зіткнення /а.с. 5/.

Поясненнями ОСОБА_7, наданих нею на місці дорожньо-транспортної пригоди 26 жовтня 2017 року та у судовому засіданні в суді першої інстанції, в момент дорожньо-транспортної пригоди вона знаходилась в автомобілі &q?ри;Мітсубісі&q?хо; на задньому пасажирському місці. На бульварі Лесі Українки водій зупинився на перехресті, та в цей час попереду них, створивши перешкоду в русі, зупинився автомобіль &q?ре;Хюндай&q?сі;, водій якого підійшов до автомобіля &qu ;Мітсубісі&q?ід; та почав наносити удари водію ОСОБА_2. У цей момент відбулось зіткнення транспортних засобів /а.с. 6/.

Даними пояснень свідка ОСОБА_8, наданих нею на місці дорожньо-транспортної пригоди 26 жовтня 2017 року та у судовому засіданні в суді першої інстанції, відповідно до яких, вона знаходилась в автомобілі &qubl;Мітсубісі&q?хо; під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по бульварі Лесі Українки. Коли автомобіль зупинився на світлофорі, перед ним, перегороджуючи шлях, зупинився автомобіль &q?ро;Хюндай&q?х,;, водій якого підійшов до водія автомобіля &q?й ;Мітсубісі&q?в ; та почав наносити йому удари руками по тулубу та голові, після чого відбулось зіткнення /а.с. 7/.

Крім того, в судовому засіданні під час апеляційного розгляду досліджено долучений до апеляційної скарги відеозапис, здійснений встановленим у автомобілі &quзд;Хюндай&q?ст; засобом відеофіксації, на якому зафіксовано, як по вулиці бульвару Лесі Українки, яка має три смуги для руху в одному напрямку, у крайній лівій смузі рухається автомобіль &q?ні;Хюндай&q?уз;, а з правого боку від нього, у середній смузі руху рухався автомобіль &q?ед;Мітсубісі&q?у ;. Наближаючись до регульованого перехрестя, де черговість проїзду визначена сигналами світлофора, водій автомобіля &q?гн;Хюндай&q?ло; різко змінив напрямок руху, не переконавшись, що це не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, та здійснив маневр перестроювання в середню смугу руху, не надавши дорогу автомобілю &q? ;Мітсубісі&q?вш;, який рухався в попутному напрямку, після чого, у момент роботи сигналу світлофора, який дозволяв рух, здійснив зупинку транспортного засобу /а.с. 48/.

За таких обставин, суддя місцевого суду, заслухавши у судовому засіданні та надавши оцінку поясненням обох сторін, обґрунтовано поклав в основу своєї постанови пояснення ОСОБА_2, які підтверджуються сукупністю досліджених як суддею місцевого суду, так і судом апеляційної інстанції доказами, зокрема даними пояснень свідків, схеми дорожньо-транспортної пригоди та відеозапису,з яких убачається, що автомобіль &qun>;Хюндай&q?ач; виїхав попереду автомобіля &q?да;Мітсубісі&q?в ; та раптово зупинився на зелений сигнал світлофора, позбавивши таким чином можливості ОСОБА_2 уникнути зіткнення.

У відповідності до вимог п. 1.4 Правил, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 1.10 Правил, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно п.п. 15.1, 15.2 Правил, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Дані відеозапису, фотознімків та схеми дорожньо-транспортної пригоди стосовно місця зіткнення транспортних засобів та їх розташування свідчать про те, що автомобіль &q?ва;Хюндай&q?ть;, різко змінивши напрямок руху, не переконався, що це не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, та перестроївся в середню смугу руху, не надавши дорогу автомобілю &q? р;Мітсубісі&q?ши;, який рухався в попутному напрямку, після чого, у момент роботи сигналу світлофора, який дозволяв рух, здійснив зупинку транспортного засобу. При цьому, як зображено на схемі дорожньо-транспортної пригоди та убачається із фотознімків, передня частина автомобіля &q?зн;Хюндай&q?ед; знаходилась у середній смузі руху, а задня - частково на лівій смузі руху.

Вказана схема дорожньо-транспортної пригоди підписана ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без зауважень стосовно даних про місце зіткнення та розташування транспортних засобів.

Ретельно дослідивши дані фотознімків, схеми дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок зіткнення, приходжу до висновку, що наведені у постанові мотиви щодо відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, підтверджуються дослідженими суддею та ретельно викладеними у постанові доказами.

Наведені обставини вказують на те, що дії водія ОСОБА_2 в умовах раптової зупинки під час руху попереду нього іншого транспортного засобу, в даному випадку не знаходяться у причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Крім того, досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв'язку не містять даних про недотримання ОСОБА_11 безпечної дистанції руху.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він здійснив вимушену зупинку транспортного засобу з метою перевірки наявності чи відсутності ознак сп'яніння у воді ОСОБА_2, не є підставою для скасування постанови, оскільки, згідно підпунктів &q?ст;в&q?, ; і &q?, ;г&q?о ; пункту 12.9 Правил, водієві забороняється перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю, та різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Із матеріалів справи убачається,що водій ОСОБА_4 фактично здійснив вимушену зупинку транспортного засобу в місці, де зупинку заборонено Правилами.

Крім того, чинним КУпАП не передбачено проведення огляду учасником дорожнього руху іншого учасника дорожнього руху на предмет наявності ознак стан сп'яніння.

Інших доказів на підтвердження доводів апелянта про необхідність зупинки його транспортного засобу у непередбаченому для цього місці,у апеляційній скарзі не наведено та у судовому засіданні під час апеляційного розгляду не надано.

Сукупністю досліджених судом доказів спростовуються доводи апеляційної скарги та пояснення апелянта в суді апеляційної інстанції щодо створення для нього діями водія автомобіля &q?во;Мітсубісі&q?ог;, які передували моменту вчинення дорожньо-транспортної пригоди, небезпеки у русі та аварійної ситуації, та порушення ним вимог п. 10.1 Правил.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, в межах якого суд розглядає справу про адміністративне правопорушення, не містить фактичних обставин щодо порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.1 Правил, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог п. 10.1 Правил, не порушувалось, а тому доводи апелянта у цій частині не можуть бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення в межах фактичних обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів наявності у діях ОСОБА_11 порушень вимог п. 13.1 Правил, які б мали причинний зв'язок з обставинами виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП, а тому суддя місцевого суду обгрунтовано визнав усі сумніви і припущення стосовно наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на його користь.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил, є безпідставними та не впливають на правильність прийнятого суддею рішення.

Разом з тим, як убачається із постанови судді місцевого суду, обгрунтовуючи відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного праовпорушення, суддя місцевого суду послався на диск із відеозаписом місця пригоди.

Дослідженням матеріалів справи під час апеляційного розгляду встановлено відсутність у матеріалах справи на момент її розгляду суддею місцевого суду вказаного диску, а тому посилання в постанові на диск з відеозаписом місця пригоди, як на доказ у справі, підлягає виключенню.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції - зміні, з виключенням з постанови посилання на дані диску із відеозаписом місця події.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_2 змінити, виключивши з неї посилання на дані диску із відеозаписом місця дорожньо-транспортної пригоди.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В.Мельник