АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/419/18 Головуючий у І-й інстанції - Ігнатенко В.В.
Справа № 202/983/18 Суддя-доповідач - Коваленко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в особі судді Коваленко В.Д., за участю захисника - адвоката Щербакова М.О. особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, офіційно не працюючого, мешканця АДРЕСА_1,

якого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він о 22 годині 55 хвилин 19 лютого 2018 року, керуючи транспортним засобом грузовим автомобілем НОМЕР_1 по вул. Донецьке шосе, 121 у м. Дніпро, на неодноразові вимоги працівників поліції зупинитися за допомогою гучномовця та спец сигналів, не реагував та продовжував рух. При цьому він керував вказаним транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння було проведено у встановленому порядку за допомогою приладу "Драгер," за згодою водія у присутності двох свідків. Результат огляду ОСОБА_3, - 2,17 проміле. В результаті він порушив вимоги п. п. 2.9а, 2.4 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі:

ОСОБА_3 просить вказану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Вважає, що постанова суду першої інстанції незаконна та необгрунтована, винесена однобічно, без повного з'ясування судом усіх фактичних обставин справи.

На його думку, твердження в мотивувальній частині постанови суду про те, що він свою провину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в протоколах серії БР № 101107 від 20 лютого 2018 року та серії БР № 108350 від 20 лютого 2018 року, не відповідають дійсності, оскільки він себе винним не визнавав.

Вважає, що фактичні обставини справи відрізняються від тих, що вказані у протоколах серії БР № 101107 від 20 лютого 2018 року та серії БР № 108350 від 20 лютого 2018 року, а саме те, що за кермом був не він, а ОСОБА_5, який є водієм вказаного транспортного засобу, який і допустив вказані порушення ПДР. Вважає, що вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, рапортом інспектора УПП ОСОБА_6, поясненнями ОСОБА_3 до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 101107 від 20 лютого 2018 року.

Крім того, апелянт посилається на те, що суд не звернув увагу на його доводи щодо виклику свідків, інспекторів УПП та запиту щодо надання записів з нагрудних камер відеофіксації поліцейських, чим грубо порушив його права як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на повний та всебічний судовий розгляд.

В апеляційному суді ОСОБА_3 та його захисник - адвокат Щербаков М.О. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та перевіривши матеріали справи, вислухавши думку ОСОБА_3, адвоката Щербакова М.О., які повністю підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити, заслухавши пояснення свідків-поліцейських, переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Дані вимоги, судом першої інстанції, як з'ясовано при вивченні та перевірці наявних матеріалів, були виконані в повному обсязі.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії БР №108350, серії БР №101107від 20 лютого 2018 року, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат "Драгеру" ARNK 0502 склав 2,17 проміле. Його вину також встановлено записом з нагрудних камер поліцейського та поясненнями свідків. ОСОБА_7,ОСОБА_8, рапортом співробітника поліції Д.Краснова.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи захисника - адвоката Щербакова М.О. та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_3 не керував автомобілем, розцінюю як намагання скаржника уникнути передбаченої законом відповідальності, оскільки у судовому засіданні суду апеляційної інстанції працівники поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_6, кожен окремо надали пояснення, в яких вказали, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_3, який був у нетверезому стані. При цьому вони особисто бачили за кермом саме ОСОБА_3,який керував вказаним автомобілем, а не ОСОБА_5. зауваживши, що останній взагалі був у дуже нетверезому стані.

Переглядом відеозапису з нагрудної камери поліцейського також підтверджено винуватість ОСОБА_3 у скоєному.

Вважаю за необхідне зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

З огляду на викладене вище, не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП.

Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення. Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Інші доводи апелянта вважаю такими, що мають на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову на Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Д. Коваленко