Справа № 308/273/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25.04.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., перевіривши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке подала ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1, гр. України, українка,

визнана винуватою і на неї накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 483 МК України у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 11781,71 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят одну грн. 71 коп.) гривень та конфіскації на користь держави предметів, що були безпосередніми об'єктами порушення митних правил, а саме - пиломатеріали з ялини, обрізні 7,000 * 0,075 * 0,148 м - 15 шт. - 1,17 м. куб.; 7,000 * 0,098 * 0,148 м - 40шт. - 4,06 м. куб., загальною кількістю - 5,23 м. куб.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови, Фізична особа підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 визнана винною у вчинені дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для митного оформлення в режимі „експорт" частини партії лісоматеріалів, документів, що містять неправдиві відомості щодо партії лісопродукції, її геометричних розмірів.

На вказану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови та закриття провадження у справі. Крім того, ОСОБА_1 подалаклопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 23.02.2018, в якому вказується на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин. В обґрунтування доводів посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримала 06.03.2018, після чого 13.03.2018 звернулася з апеляційною скаргою, однак, постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 20.03.2018, така їй повернута з підстав незаявлення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому, вказує на те, що не вважала за необхідне подавати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржила постанову судді через сім днів із моменту її отримання. Просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді від 23.02.2018.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку те, що в поновленні строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з таких підстав.

Так, відповідно до частини 5 статті 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження в цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 23.02.2018, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 05.03.2018.

З матеріалів справи також убачається, що ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (здала на пошту) 20.04.2018, що підтверджується наявним на конверті відтиском штемпелю, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 23.02.2018 (майже через два місяці із часу винесення оскаржуваної постанови).

Підстави, на які ОСОБА_1 посилається у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 судом першої інстанції була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а. с. 47).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»), чого не було зроблено ОСОБА_1 у даній справі.

Вищенаведене, у тому числі й положення ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, свідчить про те, що причини, на які посилається ОСОБА_1 як на підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, про те, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 06.03.2018, після чого 13.03.2018 звернулася з апеляційною скаргою, однак, постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 20.03.2018, така їй повернута з підстав незаявлення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, і що вона не вважала за необхідне подавати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржила постанову судді через сім днів з моменту її отримання, - не являються поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

На будь-які інші обставини у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в апеляційній скарзі не вказується, що у свою чергу свідчить про недоведеність апелянтом поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, та зумовлює необхідність повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

При прийнятті рішення про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги особі, що її подала, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що особою, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу, подану на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України - повернути ОСОБА_1 як особі, що її подала, та надіслати їй копію даної постанови.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан