АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати і закрити провадження у справі на підставі ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог зазначає, що постанова суду прийнята із порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 15 червня 2018 року складено незаконно та необґрунтовано, без достатніх правових підстав, за відсутності належних доказів, із порушенням відповідних положень та приписів діючого законодавства.

Зазначає, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння не відмовлявся.

Також зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і в який спосіб апелянт має пройти на вимогу поліцейського, у зв'язку з чим є незрозумілим, в чому саме обвинувачується водій.

Вказує на порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим його слід вважати недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта, оскільки у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським чи у закладі охорони здоров'я, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння; водія не відстороняли від керування; показання свідків, не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів; суд не викликав і не допитав свідків, у зв'язку з чим їх письмові пояснення не можна вважати доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду про винність ОСОБА_3.у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установив суд, ОСОБА_3 27 квітня 2018 року об 13 год. 50 хв. в м.Києві по вул.Туполєва,18 керував автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції та іншими матеріалами адміністративної справи.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ &quac;Про Національну поліцію&q?У ;, наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них&q?ці; та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 &q? Н;Про порядоку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних&q?а ; чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який долучено до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини.

Рішення суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованими і підтверджується зібраними по справі доказами.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм та права на судовий захист, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що суд у повному обсязі їх дослідив.

Доводи ОСОБА_3 про те, що йому не пропонували пройти огляд на місці, а одразу в медичному закладі не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціїу разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 є законною, а тому підстав для зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/2134/2018 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Мєлєшак О.В.