Справа №487/190/18 12.04.2018
Провадження №33/784/147/18
Провадження: № 33/784/147/18 Суддя суду першої інстанції: Притуляк І.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя апеляційного суду: Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого - судді Ямкової О.О.

за участю:

секретаря - Горенко Ю.В.

особи, відносно якої провадження

у справі закрито, - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2018 року, якою у відношенні

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі суд у своїй постанові від 19 лютого 2018 року зазначив, що у відношенні ОСОБА_2 складено протокол АА №009728 від 20 листопада 2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та схема до нього.

Однак, враховуючи, що фактичні обставини вчиненого ДТП, на думку суду, не відповідають об'єктивній стороні правопорушення зазначеного в протоколі, та суперечать як поясненням ОСОБА_2, так і письмовим поясненням потерпілого, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить поновити йому строк на оскарження, а саму постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, але провадження по справі закрити через сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності.

На переконання апелянта, при розгляді справи суд не вжив усіх заходів для встановлення вини ОСОБА_2, прийняв до уваги тільки його пояснення, надані в судовому засіданні, не дав оцінку усім іншим доказам по справі, а тому безпідставно закрив провадження по справі.

Зазначає, що не був присутнім при розгляді справи, так як про дату та час її слухання не був у встановленому законом порядку повідомлений. Постанову про закриття провадження по справі ним не отримано, але її зміст ним знайдено в Єдиному реєстрі судових рішень 6 березня 2018 року.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 до суду викликався один раз у судове засідання 19 лютого 2018 року, та був повідомлений про дату та час розгляду справи в порушення положень, передбачених статтями 248 269, 277? КУпАП.

Тому потерпілий не мав можливості довідатись про результат розгляду справи, раніше ніж ним було знайдено зміст постанови у відповідному реєстрі, а саме 6 березня 2018 року.

За наведених обставин, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки справа розглянута у відсутність потерпілого, і апеляційна скарга подана в десятиденний строк з моменту ознайомлення апелянтом зі змістом оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши докази у справі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд зазначених вимог закону не дотримався, та вважав, що обставини, які викладені у протоколі, схемі доданій до нього не відповідають тим поясненням, які надані особою, що притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні, не з'ясував при цьому розбіжності між письмовими поясненнями ОСОБА_2 наданими ним при складенні протоколу та його поясненнями даними у суді, а також безпідставно послався на письмові пояснення потерпілого як на доказ відсутності вини ОСОБА_2, тим самим викрививши обставини, які були викладені в них.

Всупереч вимогам закону, суд виклав обставини події на свій погляд, на підставі яких дійшов до висновку, який суперечить наявним у справі доказам та не відповідає встановленим судом апеляційної інстанції обставинам справи.

Так, апеляційним судом встановлено, що 20 листопада 2017 року близько 10.00 години у місті Біла Церква по вулиці Сквирське шосе, 220 ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Citroen Jumper», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив вимоги п.п. 10.4, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, так як виїхав з другорядної дороги на головну, не врахував дорожню обстановку, та почав здійснювати маневр розвороту не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не дав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Встановлені обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначені обставини його вчинення, а також даними, які відображені у схемі до протоколу огляду місця ДТП від 20 листопада 2017 року, на якій зафіксовано розташування автомобілів після зіткнення та отримані пошкодження автомобілів, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3

За письмовими поясненнями учасників ДТП вбачається, що ОСОБА_3 на своєму автомобілі ВАЗ рухався у місті Біла Церква по головній дорозі - вулиця Сквирське шосе в напрямок міста Сквира, а водій ОСОБА_2 виїхав з другорядної дороги на головну дорогу, де розпочав здійснювати маневр повороту ліворуч та не побачив автомобіль потерпілого, так як сконцентрував увагу на зустрічній смузі руху, внаслідок чого відбулося ДТП.

За схемою ДТП місце зіткнення автомобілів зафіксовано на головній дорозі на полосі напрямку руху потерпілого, яка за шириною становить 15,5м, а місце зіткнення знаходиться на відстані 9,45м від правої межі головної дороги.

Тому пояснення ОСОБА_2, що надані ним у суді в частині того, що зіткнення відбулося тоді, коли він зупинився та заглушив мотор перед виїздом на головну дорогу, і у нього не було наміру здійснювати поворот ліворуч, суперечить не тільки протоколу, схемі ДТП, фотознімкам ДТП, але і його особистим письмовим поясненням, доданим до протоколу, які за механізмом ДТП, яке відбулося з його вини, узгоджуються з письмовими поясненнями потерпілого.

Ці письмові пояснення ОСОБА_2 як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілого ОСОБА_3 узгоджуються з технічними пошкодженнями транспортних засобів, що перелічені у додатку до схеми ДТП, а саме:

-у автомобіля ВАЗ 2106 мали місце такі пошкодження: деформовано капот, дах автомобіля, переднє праве крило, передні праві двері, передній бампер; розбито: лобове скло, скло передній правих дверей, праве дзеркало, права блок фара, деформований передній правий диск;

-у автомобіля «Citroen Jumper» такі пошкодження: деформовано ліве переднє крило, розбито: передній бампер з лівої сторони, корпус лівого дзеркала.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, схеми до нього, перелічення пошкоджень транспортних засобів, ОСОБА_2 письмових зауважень не надав. Такі зауваження відсутні і в його письмових поясненнях наданих до протоколу.

Твердження ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції стосовно того, що невідомі люди змусили його все підписати на користь потерпілого ОСОБА_3 не підтверджено достеменними доказами та суперечать як письмовим поясненням самого ОСОБА_2, так і його поясненням у суді першої інстанції.

Тому проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що зазначення судді про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, яке базується виключно на зміні його пояснень даних у суді, є безпідставним, так як ОСОБА_2 як учасник дорожнього руху порушив вимоги п.п. 10.4, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, так як не врахував дорожню обстановку, виїхав з другорядної дороги на головну, та почав здійснювати маневр розвороту не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не дав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого спричинив пошкодження транспортних засобів, тобто ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Переконливих доводів, які свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять, а за такого є усі підстави для визнання його винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за встановленими обставинами.

Таким чином, постанова суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Враховуючи, що правопорушення вчинено 20 листопада 2017 року, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП на момент апеляційного розгляду адміністративне стягнення за вчинене правопорушення не може бути накладено, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення.

Керуючись ст. 247, п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2018 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова