Дата документу 30.03.2018
Справа № 334/381/18
Провадження № 3/334/345/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає: АДРЕСА_1,

за ч. 3 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Судом встановлено, що 10.01.2018 року о 03 год. 27 хв. в м. Запоріжжі, по пр. Соборному на перехресті пр.. Металургів, водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість рухів, поведінка, що не відповідає ситуації. Від медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування відсторонений, шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві. В зв'язку з вищевикладеним відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 237328 від 10.01.2018 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень, заяв не надав у звязку з чим, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення правопорушника про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання правопорушника, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння передбачається адміністративна відповідальність відповідно до ст. 130КУпАП.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 3 ст. 130 КУпАП, крім того згідно архіву порушень ОСОБА_1 неодноразово на протязі 2016 року та 2017 року порушував правила дорожнього руху, у тому числі керування транспортного засобу у стані алкогольного спяніння. Своїми діями ОСОБА_1 наражає оточуючих осіб на небезпеку. ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробив, чим продовжує порушувати та ігнорувати правила дорожнього руху. Крім того, згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика» НАІС, ДДАІ МВС, АІП МВС ОСОБА_1 має повторність за ст.. 130 КУпАП, а саме: 06.04.2017 року постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст. 130 КУпАП призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 40800,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 10 років; 09.06.2017 року постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст. 130 КУпАП призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 40800,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 10 років. Посвідчення водія ВХТ № 335100 від 16.03.2016 року вилучене та здане на збереження до НАІС ГСЦ (а.с.7).

Санкцією ч.3 ст. 130 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 30 КУпАП такий вид основного покарання, як позбавлення права керування транспортними засобами полягає в позбавленні наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами, з чого випливає, що право, якого може бути позбавлений правопорушник, існує на час прийняття рішення про позбавлення його цього права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом на 10 років, що підтверджується довідкою підсистеми «Адмінпрактика» НАІС, ДДАІ МВС, АІП МВС, та на час розгляду справи не має такого права, а, отже і не може бути його позбавлений.

Тому, враховуючи особу винного, характер вчиненого ним діяння, всі обставини справи, а також те, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом на 10 років, суд приходить до висновку, що правопорушнику потрібно обрати стягнення, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.4 п.5 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 352,40 грн.

Керуючись ч.3 ст. 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 (Сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Запорізької області, через районний суд, який виніс постанову.

Суддя: Козлова Н. Ю.