Справа № 504/310/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2018 року смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, голови Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ст.172-7 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2018р. оперуповноваженим Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №125-126 стосовно голови Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області ОСОБА_2.

Відповідно до вказаного протоколу, суть адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією полягає у наступному.

Так, згідно з підпунктом «б» пункту 1 ч.1 ст.3 та ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами на яких поширюється дія цього Закону та які несуть відповідальність за корупційні правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі, депутати місцевих рад, які за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2 згідно рішення І сесії Трояндівської (Кіровської) сільської ради Лиманського району Одеської області Про підсумки по виборах сільського голови Трояндівської (Кіровської) сільської ради Лиманського району Одеської області та визнання його повноважень № 01- VII від 05.11.2015р. наділено повноваженнями голови сільської ради, а отже відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», він є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом та згідно п. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов'язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Так, ОСОБА_2 довіреністю № НМТ 130802 від 04 жовтня 2017 року зареєстрованій в реєстрі за №1-670, виданій державним нотаріусом ОСОБА_4, уповноважив гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 А, 336В - бути його представником.

Згідно рішення сесії Трояндівської сільської ради №222-VІІ від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 затверджено на посаду заступника голови з юридичних питань Трояндівської сільської ради з 01 листопада 2017 року.

Таким чином, 23.10.2017р. ОСОБА_2, будучи головою Трояндівської (Кіровської) сільської ради, тобто посадовою особою місцевого самоврядування, яка відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, перебуваючи в приміщенні Трояндівської (Кіровської) сільської ради та її виконавчих органів, достовірно знаючи, що, в інтересах ОСОБА_5 приймається рішення сільської ради, який на той момент був представником ОСОБА_2, останній виніс на розгляд вказане питання та прийняв участь у голосуванні по вказаному питанню, не повідомивши про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якій розглядались відповідні питання, тобто навмисно порушив ст.ст.28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», 8, 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172- 7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2, будучи головою Трояндівської (Кіровської) сільської ради, вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, після голосування за вказане питання затвердив своїм підписом рішення № 222-VIІ від 23.10.2017р., тобто навмисно порушив ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та своїми умисними діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Факт неповідомлення та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів підтверджується поясненнями осіб, які приймали участь в 21 засіданні сесії Трояндівської сільської ради Лимаснького району, а саме гр. ОСОБА_6 - секретар сільської ради, гр. ОСОБА_7 - депутат, гр. ОСОБА_8 - депутат.

В подальшому 08.11.2017р. під час розгляду Комінтернівським районним судом адміністративної справи №504/1668/17 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 за правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, останній заявив про участь в розгляді гр.ОСОБА_5, в якості його представника, надавши при цьому довіреність на представлення інтересів ОСОБА_2 За результатами, розгляд справи було перенесено на 30.11.2017р.

30.11.2017р. відбувся розгляд адміністративної справи №504/1668/17 відносно ОСОБА_2 Під час засідання ОСОБА_5 до суду було надано рішення сесії Трояндівської сільської ради про призначення його на посаду заступника голови Трояндівської сільської ради з юридичних питань.

Таким чином, 08.11.2017р. та 30.11.2017р. ОСОБА_2 будучи головою Трояндівської (Кіровської) сільської ради, тобто посадовою особою місцевого самоврядування, яка відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, перебуваючи в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області, достовірно знаючи, що в його інтересах розглядається адміністративна справа №504/1668/17, переслідуючи свій приватний інтерес, залучив до участі в розгляді свого підлеглого гр. ОСОБА_5, не повідомивши про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час засідання суду, тобто навмисно порушив ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», 8, 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ч. 2 ст. 172- 7 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_2, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 являється його підлеглим, останній неодноразово, а саме 08.11.2017р. та 30.11.2017р. користувався службовим становищем, залучаючи підлеглого працівника для захисту його особистих прав та інтересів під час розгляду адміністративної справи відносно нього в суді. Та в подальшому здійснив табелювання ОСОБА_5 за вище вказані дні, як повноцінні робочі дні.

З пояснень секретаря судових засідань Комінтернівського районного суду Одеської області гр. ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_2 під час судових засідань жодного разу не заявляв про наявний в нього конфлікт інтересів, а лише наполягав на участі ОСОБА_5 для захисту його особистих інтересів.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення повязані з корупцією передбачені ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП та у звязку з тим що останній на протязі року був визнаний винним за вчинення аналогічних адміністративних правопорушень повязаних з корупцією, на підставі вище викладеного, вбачається склад адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст.172-7 КУпАП та ч.3 ст. 172-7 КУпАП, про що і складено відповідний протокол.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-7 КУпАП, при цьому пояснив, що конфлікту інтересів у вказаній вище ситуації не було та просив справу закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні була присутня прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської ОСОБА_1, будь-яких клопотань та доповнень в свою чергу не заявляла.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №125-126 від 31.01.2018р. за ст.172-7 ч.3 КУпАП.

Однак, у судовому засіданні ОСОБА_2 з вказаним протоколом не погодився.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч.1ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до ч.1 ст.35 цього Закону правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Згідно приписів ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це, тобто про конфлікт інтересів, під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

З об'єктивної сторони правопорушення, пов'язане з корупцією, характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

При цьому, суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно, особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» встановлено, що беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, зазначається, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом, те саме стосується й осіб, які здійснюю представницькі повноваження.

Як вбачається, з матеріалів справи згідно рішення сесії Трояндівської сільської ради №222-VІІ від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 затверджено на посаду заступника голови з юридичних питань Трояндівської сільської ради з 01 листопада 2017 року (а.с.42).

З протоколу поіменного голосування депутатів на пленарному засіданні позачергової 21 сесії Трояндівської сільської ради VII скликання 23.10.2017р. вбачається, що за питання 6 Про затвердження заступника голови з юридичних питань Трояндівської сільської ради проголосували усі присутні депутати та рішення прийняте одноголосно (а.с.43).

При цьому, суддя наголошує, що голосування є правом та обов'язком депутата, а участь депутата в такому голосуванні є формою здійснення його представницьких повноважень, а не проявом чи реалізацією приватного інтересу, незалежно від того, за кого голосує депутат. Волевиявлення депутата сільської ради, у даному випадку, не може бути підставою для встановлення наявності в його діях конфлікту інтересів.

До того ж, як встановлено судовим розглядом, голос ОСОБА_2 за питання №6 Про затвердження заступника голови з юридичних питань Трояндівської сільської ради не був вирішальним, оскільки рішення №222-VІІ від 23.10.2017 року було прийнято депутатами сільської ради одноголосно.

Крім того, відповідно до діючого законодавства, тільки сільський голова має право підпису рішень сільської ради з вирішення питань, винесених на розгляд сесії відповідної сільської ради, тобто це його прямий обовязок.

В матеріалах справи не міститься і прокурором не надано будь-яких даних, які б свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між приватними інтересами ОСОБА_2 та його службовими чи представницькими повноваженнями як голови Трояндівської сільради Лиманського району Одеської області, в момент прийняття зазначеного рішення.

Отже, якщо сільський голова, який виконує свої повноваження у складі колегіального органу (сільська рада) голосує разом з іншими депутатами за процедурне, інше рішення сільської ради, то він одноособово не приймає такого рішення, а воно приймається колегіальним органом більшістю голосів. Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між голосуванням та прийняттям рішення. Голосування сільського голови за процедурне, інше рішення міської ради є його обов'язком, тобто участь у такому голосуванні є здійсненням сільським головою його представницьких повноважень.

Що стосується, того, що в судові засідання, призначені Комінтернівським районним судом Одеської області 08.11.2017р. та 30.11.2017р. ОСОБА_2 залучив до участі в розгляді справи свого підлеглого гр. ОСОБА_5, суддя приходить до наступного.

Дійсно, довіреністю № НМТ 130802 від 04 жовтня 2017 року, зареєстрованій в реєстрі за №1-670, виданій державним нотаріусом ОСОБА_4, уповноважив гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 А, 336В - бути його представником (а.с.11-12).

Згідно ст.271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України. Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обовязково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Виходячи з аналізу даної норми, суддя приходить до переконання, що участь ОСОБА_5 у вказаних судових засіданнях була правомірною, оскільки його повноваження на захист ОСОБА_2 були визначені відповідною довіреністю, що не суперечить вимогам ст.271 КУпАП і гарантує право ОСОБА_2 на захист.

Те, що ОСОБА_2 як голова сільської ради в подальшому здійснив табелювання ОСОБА_5 за вище вказані дні, як повноцінні робочі дні, на думку судді, не впливає на доказування чи спростування факту наявності в останнього реального конфлікту інтересу, оскільки справа, яка розглядалася в суді стосувалася притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за адміністративне правопорушення як голови Трояндівської сільської ради, а ОСОБА_5, в свою чергу є заступником голови Трояндівської сільської ради з юридичних питань, тому він діяв в межах своїх повноважень і міг бути протабельованим.

Підсумовуючи вищевикладене, суддя зазначає, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення її, який повинен мати обєктивний вираз, а також часовий взаємозвязок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення. Так, депутати сільських рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених уст. 38 Конституції України, з огляду на проведений аналіз ч.1 ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять, мають право обирати і бути обраними до органів відповідної ради. Тобто, до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях сільської ради, обирання та обрання до органів відповідної ради.

3) наявність повноважень на прийняття рішення. Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є, крім іншого, утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу. Згідно ст. 43 цього Закону виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, як обрання голови ради, відповідно, заступника голови районної ради та першого заступника, заступника голови обласної ради, звільнення їх з посади; утворення, обрання і ліквідація постійних та інших комісій ради, зміна їх складу, обрання голів комісій; утворення президії (колегії) ради, затвердження положення про неї, тощо.

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення.

Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, суддя констатує, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий звязок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Вказаних вимог при складанні протоколу дотримано не було, оскільки останній містить лише загальні відомості про особу, що притягається до адмінвідповідальності та загальний опис подій.

Крім того, у вказаному протоколі не зазначена чітка фабула (суть) адміністративного правопорушення, яке ставиться за провину ОСОБА_2, з переліком кваліфікуючих ознак, згідно ч.3 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до приписів ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вказаної норми закону приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст.7, 247, 251, 254, 252, 280, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.3 ст.172-7 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя: П.В. Жовтан