Справа № 181/346/18
Провадження №3/181/114/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

за справою про адміністративне правопорушення

08 травня 2018 року смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Юрєв О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паньковської М.А.,

за участю прокурора Лашка Є.А.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

представника правопорушника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого начальником сектору кримінальної поліції в Межівському ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: вул. Миру, 20, смт. Межова, Межівського району, Дніпропетровської області,

по ч. 2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

20 квітня 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області від Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшов матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1

З протоколу про адміністративне правопорушення № 18 від 19 квітня 2018 року слідує, що відповідно до наказу начальника ГУМВС в Дніпропетровській області від 12 квітня 2011 року за №58о/с ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Межівського районного відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області. Наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 26.12.2016 року №362 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду начальника сектору кримінальної поліції Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Таким чином, ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», достовірно обізнаним про вартість придбаного ним майна, яка згідно з договором купівлі-продажу становила 98130,00 гривень, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства №3 від 10.0.2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089), своєчасно не повідомив про суттєві зміни у майновому стані.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме як неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Постановами суду від 25 квітня 2018 року та 03 травня 2018 року відкладався розгляд вказаного протоколу на підставі заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності для надання правової допомоги, а також на підставі клопотання захисника адвоката ОСОБА_2 про ознайомлення із матеріалами справи. Строк розгляду справи про адміністративне правопорушення при цьому зупинявся на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 277 КУпАП.

У судовому засіданні 08 травня 2018 року адвокатом ОСОБА_2 заявлене письмове клопотання, а також надані додаткові усні пояснення, про закриття провадження у вказаній справі на підставі ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Клопотання обґрунтоване тим, що правопорушення скоєне ОСОБА_3, опис якого міститься у протоколі, вчинене 12.07.2016 року та не є триваючим. 30 листопада 2017 року відповідними працівниками управління ДВБ НП України були роздруковані декларації ОСОБА_1, а також інформація з Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту ДАЇ МВС України, відповідно до яких було встановлено придбання ОСОБА_1 автомобіля. Моментом виявлення правопорушення є 07 грудня 2018 року, коли до управління ДВБ НП України надійшли матеріали з ТСЦ № 1444 з копіями матеріалів, які стали підставою для перереєстрації автомобіля за ОСОБА_1 Враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув 08 березня 2018 року, а також практику ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, ст. 6, ст. 19 Конституції України, просить справу закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 підтримав вказане клопотання в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважає моментом виявлення вказаного правопорушення дату складання протоколу № 18 19 квітня 2018 року, оскільки після виявлення ознак правопорушення не є моментом виявлення правопорушення, оскільки до дати складання протоколу проводилась перевірка відповідними працівниками, збирались документи, відбирались пояснення у ОСОБА_1 просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та призначити останньому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_4, думку прокурора, ознайомившись з письмовим клопотанням адвоката по адміністративній справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши на предмет належності та допустимості надані суду докази в частині заявленого клопотання, судом встановлено:

Рапортами від 30 листопада 2017 року о/у Дніпропетровського управління ДВБ НП України А.А,Дуплія (а.с. 25, 39) виявлені ознаки правопорушення щодо неповідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані.

Після вказаних дій з метою виявлення правопорушення 01.12.2017 року до ТСЦ №1444 було направлено запит щодо ОСОБА_1 про надання копій документів щодо перереєстрації автомобіля на ОСОБА_1 від 01.07.2017 року. Відповідь з копіями відповідних документів надійшла до Дніпропетровського управління ДВБ НП України 07 грудня 2017 року. (а.с. 42).

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Водночас, відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення, відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

-вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

-закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, у протоколі від 19 квітня 2018 року визначено дату його складання.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, згідно вхідного штампу на відповіді №31/5-1444-9918 від 06.12.2017, наданої Територіальним сервісним центром №1444 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області, до департаменту ВБ Дніпропетровського управління 07 грудня 2017 року надійшли копії документів (а.с. 42-49), які стали підставою для перереєстрації транспортного засобу ВАЗ 211040, номер кузова НОМЕР_1, який зареєстровано за ОСОБА_1, отже саме цю дату, за думкою суду, необхідно вважати датою виявлення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП., оскільки самі ці первинні документи, надані відповідному працівнику органу поліції, уповноваженому на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, а також наявність роздрукованих декларацій ОСОБА_1 з відповідного реєстру, здійснених 30.11.2017 року (а.с. 25-38) є достатніми підставами виявлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, суд не може погодитись із висновком, що міститься у протоколі №18 про адміністративне правопорушення, про виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення тільки 19 квітня 2018 року, тобто з дати складення протоколу.

Згідно із п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Разом з тим пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Закриття провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у звязку з закінченням строків є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а, в свою чергу, метою останньої є доведення вини.

Враховуючи вимоги ст. 6, 19 Конституції України, ст. ст. 38, 247 КУпАП, рішень ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, суд приходить до висновку, що у разі закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення у звязку з ст. 38 КУпАП у суда відсутні повноваження щодо встановлення обставин вчинення правопорушення та наявності вини особи.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строк накладення адміністративного стягнення закінчився, відповідно ст.247 КУпАП, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі.

У звязку з закриттям провадження по даній справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Керуючись статтями 38, 247, 283, 284, 294 КУпАП, ст. статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя: О. Ю. Юр'єв