АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/69/18Головуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 33/789/135/18 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І.

з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності, ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, такої, що не працює,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв"язку з відмовою останньої від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією постановою також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. в користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду, закривши провадження у даній справі, у зв"язку з відсутністю в її діях складу адмінправопорушення, викликати інспекторів СРПП №3 та №4 Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Возьного А.Б. та Явного В.Я., а також свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для надання ними пояснень з приводу складення відносно неї адмінпротоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через порушення норм матеріального і процесуального права, а справа - закриттю, у зв"язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що про існування протоколу, а також про те, що матеріали по даній справі знаходяться в суді, вона не знала, оскільки проходила обстеження та лікування в Тернопільській обласній ККПНЛ, про що неодноразово повідомляла місцевий суд та просила перенести судовий розгляд, викликавши при цьому свідків та інспекторів, зазначених у протоколі, що місцевий суд і зробив, відклавши розгляд справи на 9 год. 10 хв. 23 березня 2018 року. В подальшому, як зазначає апелянт, 22 березня 2018 року вона дізналась, що 23 березня 2018 року з 8 год. 30 хв. до 09 год. 30 хв. їй необхідно здати аналізи та лягти в лікарню на денний стаціонар, у зв"язку з чим знову просила перенести розгляд справи, однак суд, проігнорувавши її клопотання, розглянув дану справу без її участі, чим порушив право на захист.

Крім того, суд першої інстанції, в порушення ст.ст. 245,280,256 КУпАП, щодо повного, всебічного і об"єктивного з"ясування обставин, не встановив відмінність в письмовому поясненні та протоколі про адмінправопорушення розбіжності в написанні фамілії та місця проживання свідка ОСОБА_4, а також відсутність в даному протоколі підписів цього ж свідка та свідка ОСОБА_5

Вказує, що дані свідки не вписані в графі "огляд на стан сп'яніння", а вписані лише в графі "свідки чи потерпілі", а їхні пояснення написані на бланках 2018 року, однак дана подія була в 2017 році.

Також зазначає, що працівники Збаразького ВП ПВП ГУНП в Тернопільській області Возьний A.B. та Явний В.Я. зупинили її незаконно, оскільки, беручи до уваги пояснення, які вони надали в судовому засіданні місцевого суду з приводу того, що вона не зупинилась на знак "СТОП" при здійсненні повороту праворуч, не склали відносно неї постанову про притягнення до адмінвідповідальності за дане правопорушення, що, серед іншого, було підставою для її зупинки.

Крім того, стверджує, що поліцейські провокували її, тримаючи двері машини, не давали можливості добре подивитись їхні посвідчення, а також спокійно знайти документи. Вказує, що в неї брали пояснення з яким вона не була згідна і просила переписати на що вони сказали, що не мають часу і поїхали. Також зазначає, що з нею їхав пасажир ОСОБА_7, який надавав пояснення, однак його пояснень нема в справі.

Вказує, що судом порушено і вимоги ст.33 КУпАП, оскільки при обранні виду адміністративного стягнення, не врахував особу правопорушника, його майновий стан, пом'якшуючі обставини тощо.

Зокрема, звертає увагу на те, що автомобіль використовується нею у робочих цілях і позбавлення права керувати поставить її у скрутне становище, оскільки не має іншого способу для заробітку. Вказує, що в неї на утриманні є двоє неповнолітніх дітей і брат інвалід 1 групи підгрупи А, опікуном якого вона являється.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка просила задовольнити її апеляційну скаргу із зазначених у ній вимог, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: протоколу судового засідання від 14 березня 2018 року, ОСОБА_1, всупереч тверджень щодо порушення судом першої інстанції її права на захист, брала участь в судовому засіданні та давала пояснення про обставини справи, після чого заявила клопотання про виклик свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також інспектора Возьного А.Б., яке суд задовольнив та відклав розгляд справи на 23 березня 2018 року, про що останній було відомо. В подальшому, на зазначену дату ОСОБА_1 не з"явилась, заявивши при цьому клопотання про перенесення розгляду справи у зв"язку з перебуванням на лікуванні, а також необхідністю залучитись правовою допомогою.

Такі клопотання, як про це зазначив суд першої інстанції, з чим також погоджується апеляційний суд, були подані з метою розгляду справи для уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки, як вбачається з матеріалів, розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі і для надання можливості ОСОБА_1 скористатись правовою допомогою та залучити захисника, чого вона протягом майже трьох місяців не спромоглася зробити.

Крім того, правом на захист, на порушення якого у своїй скарзі звертає увагу ОСОБА_1, в тому числі і правовою допомогою адвоката остання мала можливість скористатись і під час перегляду постанови місцевого суду в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, і це своє право також не реалізувала, а тому доводи ОСОБА_1 щодо обмеження можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, є необґрунтованими.

Що стосується суті оскаржуваної постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вона прийнята відповідно до норм, передбачених главою 23 КУпАП, і підстав для її скасування під час розгляду апеляційної скарги, не знаходить.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, в тому числі, як в даному конкретному випадку, п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07 листопада 2015 р. №1395 з подальшими змінами, згідно якої до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема рапортів інспекторів СРПП №3 та №4 Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Возьного А.Б. та Явного В.Я. ними близько 05 год. 05 хв. під час несення служби через планшетний пристрій отримано повідомлення від невідомої особи про те, що по вул. Грушевського в м. Збараж Тернопільської області рухається автомобіль марки "Пежо" д.н.з. НОМЕР_1, воді якого, на думку заявника, перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

Отримавши дане повідомлення, інспектори здійснили виїзд на місце події та, виявивши даний автомобіль, почали за ним рухатись, після чого автомобіль "Пежо" д.н.з. НОМЕР_1, пришвидшивши при цьому рух, не виконав вимоги знаку "Стоп" на перехресті доріг вулиці Незалежності та Чехова м. Збараж, у зв"язку з чим було прийнято рішення зупинити зазначений автомобіль.

Підійшовши до водія вказаного автомобіля, старший лейтенант поліції Явний В.Я. представився, назвавши свою посаду та прізвище, а також згідно ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" проінформував водія про причину зупинки, вказавши при цьому також і про вищезгадане повідомлення, яке до них надійшло.

Під час спілкування з ОСОБА_1 в останньої були виявлені ознаки алкогольного сп"яніння, зокрема, спостерігалось порушення мови та координації рухів, у зв"язку з чим їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці за допомогою "Драгера" або в медичному закладі, на що вона категорично відмовилась, після чого відносно неї в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР в зв"язку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно долучених до вказаного протоколу письмових пояснень зазначених свідків вони 30 грудня 2017 року близько 05 год. були свідками того, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою "Драгера" або в медичному закладі, на що вона категорично відмовилась.

Дані пояснення свідків та відомості протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються записом відеокамер, які долучені до матеріалів справи.

Як вбачається з зазначених відеозаписів, про що також у своїй постанові вказав суд першої інстанції, автомобіль ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції біля піцерії "Вікторія" по вул. Незалежності в м. Збараж Тернопільської області. Під час розмови з інспекторами остання вела себе агресивно, ображала їх, відмовлялась надавати документи. В подальшому їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці за допомогою "Драгера" або в медичному закладі, на що вона категорично відмовилась, після чого відносно неї в присутності вищезазначених свідків.

Отже, дані відеозапису з камер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали фіксування вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, які долучено до матеріалів справи і які є доказом відповідно до ст.251 КУпАП, повністю підтверджують викладені у постанові суду обставини.

Твердження апелянта у скарзі про те, що в протоколі про адмінправопорушення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, окрім їх зазначення у графі "свідки чи потерпілі", повинні також бути вказані у графі "Огляд на стан сп"яніння" на увагу не заслуговують, оскільки у даній графі свідки зазначаються лише у разі проведення такого огляду.

Це ж стосується і тверджень ОСОБА_1 щодо її незаконної зупинки. Як вбачається з рапорту чергового Збаразького ВП ПВП ГУНП в Тернопільській області Мельника А.З., 30 грудня 2017 року до відділення поліції надійшло повідомлення від невідомої особи про те, що водій автомобіля марки "Пежо" в.н.з. НОМЕР_1 ймовірно перебуває у стані алкогольного сп"яніння, що в свою чергу і було підставою для працівників поліції перевірки даної інформації, про що вони також повідомили і ОСОБА_1 під час зупинки. Той факт, що відносно ОСОБА_1 інспектори поліції не склали постанову про притягнення її до адмінвідповідальності за порушення Правил дорожнього руху, не є беззаперечним доводом незаконної зупинки її транспортного засобу.

Розбіжності щодо місця проживання свідка ОСОБА_4 в письмовому поясненні та протоколі про адмінправопорушення, а також виправлений рік з "2018" на "2017" на бланках з письмовими поясненнями свідків, на думку суду апеляційної інстанції є лише технічною помилкою (опискою) і не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки не вплинуло на прийняття остаточного рішення.

Доводи ОСОБА_1 в скарзі про необхідність перевірки правдивості письмових пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також інспекторів СРПП №3 та №4 Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Возьного А.Б. та Явного В.Я. шляхом їх допиту в судовому засіданні є безпідставними, оскільки вони не викликані необхідністю з'ясування безпосередньо у свідків таких обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.І. Коструба