АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5793/18Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 33/789/242/18 Доповідач - Сарновський В.Я.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) гривні в дохід держави, а також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Як вбачається з постанови та протоколу про адміністративне правопорушення №330-Р від 08.02.2018 року при проведенні фактичної перевірки магазину-кафе ФОП ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що продавцем ОСОБА_1 08.02.2018 року о 12 год. 20 хв., не проведено розрахункову операцію на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідного розрахункового документа, що підтверджують виконання розрахункових операцій, не видано особі, яка отримує або повертає товар в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції, чим порушено вимоги п.1,2 ст.3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", за що передбачено відповідальність згідно ч.1 ст.155-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження і скасувати оскаржувану постанову, закривши провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства через те, що його заповнено нерозбірливим почерком, відомості про особу, що притягається до адмінвідповідальності внесено не у графу "громадянин" а у графу "посадова особа", якою ОСОБА_1 не є, оскільки в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 не перебуває, а на час момент перевірки лише перебувала в приміщенні магазину свого батька, який поїхав у відрядження. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги помилки протоколу про адміністративне правопорушення. Додатково наголошує й на тому, що сама перевірка була незаконною, оскільки існує імперативна заборона законодавця на проведення таких перевірок, а саме Закон України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Судом при розгляді справи не встановлено повноваження посадових осіб на проведення даної перевірки, її законності, як і не встановлено причин, з яких ОСОБА_1 перебувала в приміщені магазину. Стосовно причини пропуску строку апеляційного оскарження вказує, що в момент винесення оскаржуваної постанови їй не було надано повного тексту, а його вона отримала лише 04.05.2018 року.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що постанова суду в справі про адміністративне правопорушення за ст.155-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 Винесена 27 квітня 2018 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи копію оскаржуваної постанови було вручено з порушенням вказаних строків і ОСОБА_1 її отримала 04.05.2018 року (а.с. 27) і через шість днів подала апеляційну скаргу.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови в даному випадку пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови цих вимог закону щодо повноти з'ясування усіх обставин справи суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Так, поза увагою суду залишилось те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 як посадової особи, однак серед даних про її особу не вказано ні місце її роботи, ні займану посаду. Також, до протоколу не додано матеріалів, які би підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 08 лютого 2018 року, які долучені до протоколу, та її пояснень в ході судового розгляду, що зафіксовані протоколом судового засідання, вона послідовно стверджувала, що ОСОБА_2 є її батьком, вона не працює в нього продавцем і нічого працівникам фіскальної служби не продавала.

Санкцією частини першої ст.155-1 КУпАП передбачено різні розміри штрафу для осіб, які здійснюють розрахункові операції, - від двох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і для посадових осіб - від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В оскарженій постанові суд вказав, що ОСОБА_1 працює продавцем магазину-кафе ФОП ОСОБА_2 і наклав на неї адміністративне стягнення в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто притягнув її до відповідальності не як посадову особу.

При цьому, в постанові не наведено мотивів, з яких суд встановив інші обставини ніж наведені у протоколі про адміністративне правопорушення та прийшов до висновку про наявність між ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 трудових відносин.

Крім того, поза увагою суду залишилось те, що в порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано відомостей про свідків вчинення цього правопорушення і відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу.

Зі змісту постанови вбачається, що доказами факту проведення ОСОБА_1 розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій суд визнав протокол про адміністративне правопорушення, Акт перевірки ФОП ОСОБА_2 та показання трьох інспекторів фіскальної служби, які цю перевірку проводили і один з яких згідно його пояснень особисто здійснив контрольну закупку.

Разом з тим, об'єктивних даних чи показань осіб, які не зацікавлені в результатах проведеної органом державної фіскальної служби перевірки, в ході судового розгляду не було встановлено і в оскаржуваній постанові не наведено.

За таких обставин, вважаю, що пояснення ОСОБА_1 про її непричетність до вчинення правопорушення не були спростовані поза розумним сумнівом.

Також, одним із доказів винуватості ОСОБА_1 в постанові вказано направлення на перевірку від 07 лютого 2018 року №415/14-03.

Разом з тим, відповідно до пункту 9 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", який нбрав чинності з 01 січня 2018 року, було внесено зміни до Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон N 1728), зокрема дію цього Закону подовжено до 31 грудня 2018 року та змінено редакцію статті 6, згідно з якою дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких установлюється Кабінетом Міністрів України.

Станом на 07.02.2018р., тобто на час видачі направлення на фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2, відповідний акт Кабінету Міністрів України про визначення такого переліку органів державного нагляду (контролю) не було оприлюднено.

Отже, на той час діяв установлена ст.2 Закону N 1728 мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а позапланові заходи державного нагляду (контролю) могли здійснюватися органами державного нагляду (контролю) лише у випадках, передбачених ст.3 вказаного Закону, яких у даному випадку не встановлено.

Як вбачається з наказу заступника начальника ГУ ДФС у Тернопільській області від 07 лютого 2018 року 277 (а.с.9), відносно ФОП ОСОБА_2 було призначено фактичну перевірку не з податкових питань, а щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, яка підпадає під ознаки позапланових заходів державного нагляду, щодо проведення яких були встановлені обмеження.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2018 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.155-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області В.Я.Сарновський