Справа №468/299/18-п
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується, що він 22.05.2017 року о 09.00 год. в м. Ніжин Чернігівської області по вул. Прилуцькій керував автомобілем марки «Мерседес-Бенс» (н.з. ВЕ 2495 ВО) з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме (неадекватна поведінка, розширенні зіниці очей, незвязна мова, тремтіння рук), від наркологічного диспансеру відмовився при свідках, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 до суду не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, оскільки він перебуває за межами Миколаївської області, та ОСОБА_1 вказав, що дізнався про складення відносно нього протоколу лише з судової повістки та з його змістом не був ознайомлений взагалі, вважає, що при складенні протоколу були порушенні положення ст. 254, 256 КУпАП, а тому протокол є незаконним.

Дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення; рапорт ОСОБА_2, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4З.), суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами п. 2, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відповідно до наведених вище норм процедура проходження водієм огляду на стан спяніння є складною юридичною сукупністю та має складатись з такої послідовності: виявлення у водія ознак спяніння, відсторонення його від керування транспортним засобом, пропозиція пройти огляд на стан спяніння (на місці зупинки, в медичній установі), така послідовність є обовязковою для складання відносно особи протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від огляду з метою виявлення стану спяніння.

У випадку, що є предметом судового дослідження така сукупність не була дотримана, оскільки при розгляді справи в суді не було встановлено фактичних даних того, що водій був відсторонений від керування транспортним засобом, що поліцейський пропонував водієві пройти огляд на виявлення стану спяніння, що підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого водій відмовився від наркологічного диспансеру, про пропозицію пройти огляд та відмову від його проходження в протоколі нічого не вказано.

При цьому, диспансером є спеціалізований медичний заклад лікувально-профілактичного профілю, натомість в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що водієві було запропоновано саме пройти огляд у вказаній медичній установі, за що (за відмову від проходження огляду) і передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За такого, викладена в протоколі суть інкримінованого особі порушення (керування транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння та відмова від наркологічного диспансеру) не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки взагалі не йде мова про проходження огляду. Крім того, протокол містить незасвідчені належним чином виправлення його первинного змісту в частині дати його складення.

У звязку з наведеним вище даний протокол відносно ОСОБА_1 постановою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 06.03.2018 року було повернуто до Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області для доопрацювання через його невідповідність ст. 256 КУпАП.

Проте 22.03.2018 року вказаний протокол про адміністративне правопорушення повторно надійшов до Баштанського районного суду Миколаївської області без усунення недоліків в тому ж вигляді.

За положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми слідує, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити всі дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про суть правопорушення (всі необхідні елементи складу адміністративного правопорушення), спричинену матеріальну шкоду, а також про потерпілих. А тому предмет судового розгляду обмежений виключно обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають суть інкримінованого особі порушення.

Проте, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі фактично не викладено суть інкримінованого правопорушення в контексті диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме не вказано про те, чи був водій відсторонений від керування транспортним засобом та чи пропонувалось йому пройти огляд для виявлення стану спяніння та чи відмовився водій саме від проходження такого огляду, що є обов'язковою ознакою саме цього виду правопорушення.

Наведене свідчить про те, що в протоколі не викладена суть інкримінованого особі правопорушення.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з істотними порушеннями закону, які після його складення та при розгляді справи в суді усунути неможливо, а тому даний протокол не може бути визнаним належним та допустимим доказом в сенсі вимог ст. 251 КУпАП.

При цьому, суд не має право самостійно усувати чи іншим чином ігнорувати вказані невідповідності вимогам закону протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З наведених вище мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, інкримінованого в провину особі, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП та є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, - тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях особи складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись 247, 252,280,283,284,285 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: