Справа № 639/716/18
Провадження№3/639/361/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Чижиченко Д.В., за участю секретаря Косенко С.М., прокурора Бєляєва О.І., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1, захисника-адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, громадянки України, директора ДП «Бюро з стандартизації та номативного забезпечення на залізничному транспорті», яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

Наказом Харківської державної академії залізничного транспорту від 18.12.1996 № 56 ОСОБА_1, призначено на посаду директора державного підприємства «Бюро з стандартизації та нормативного забезпечення на залізничному транспорті».

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088, зі змінами, визначено два етапи початку роботи системи.

Перший етап роботи системи розпочався з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016, зокрема для щорічних декларацій за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище (приміткою до ст. 50 цього Закону визначено, що до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, належать, зокрема, посади прокурорів).

Другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Закону України «Про запобігання корупції»

Отже, 00 годин 00 хвилин 30 квітня 2017 року є кінцевою датою для подання щорічної декларації за 2016 рік особами, що зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в», п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 була зобовязана до 01 травня 2017 року подати декларації субєкта декларування, як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Необхідно зазначити, що відповідно до табелю робочого часу ОСОБА_1 в період з 01.01.2017 по 31.05.2017, не знаходилася у будь якій із видів відпусток (лікарняних) та у будь який день впродовж зазначеного періоду, мала можливість подати щорічну декларацію за 2016 рік до Реєстру.

Департаментом моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції було поінформовано Департамент фінансового контролю та моніторингу способу життя службовою запискою від 31.08.2017 № 42-02/1659/17 щодо несвоєчасного подання щорічної декларації, за 2016 рік, особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1

Відповідно до інформації за результатами перевірки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічна декларація, за 2016 рік, ОСОБА_3 була подана 10.08.2017 о 12 год.09 хв., та останній присвоєно унікальний ідентифікатор «92f0103d-966а-4113-а563-асd6704е0се0».

Цими діями ОСОБА_3 допустила порушення вимоги ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки остання перебуває на посаді директора ДП «Бюро з стандартизації та нормативного забезпечення на залізничному транспорті» станом на 01 травня 2017 та є службовою особою відповідно до цього Закону.

Керуючись ст.ст. 12, 13 Закону України «Про запобігання корупції» з метою надання пояснень та копій підтверджуючих документів, зясування обставин і причин несвоєчасного подання декларації, та у разі наявності підстав, складання протоколу про адміністративне правопорушення, директора ДП «Бюро з стандартизації та нормативного забезпечення на залізничному транспорті» ОСОБА_1 листом від 22.09.2017 № 52-08/33682/17 запрошено до Національного агентства, 10 днів після отримання вищезазначеного листа.

Дії користувачів датуються та зберігаються у Реєстрі з 1 жовтня 2016 року при перевірці файлів логування дій користувачів у Реєстрі встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвалася в Реєстрі 07.04.2017 об 11 год 53 хв.

При перевірці файлів логування дій користувачів у Реєстрі виявлено, що ОСОБА_1 перейшла на сторінку підтвердження подання документу шляхом накладання ЕЦП, та 10.08.2017 о 12 год 09 хв. що підтверджується натисканням кнопки «Подати документ».

Також, Реєстр надсилає автоматично сформовані повідомлення зареєстрованим субєктам декларування на адресу електронної пошти, зазначену в контактних даних, та до персонального електронного кабінету субєкта декларування, про успішне збереження та подання декларації до Реєстру.

Окремо слід відмітити, що рішенням Національного агентства від 08.06.2017 № 224 визначено періоди, протягом яких спостерігалися перебої у Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (додається), де 10.08.2017 не визначено як період, протягом якого спостерігалися перебої.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи субєктом декларування допустила порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно додала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік без поважних причин, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, надала письмові пояснення у яких зазначила, що Законом не встановлено обовязок, їй як керівнику державного комерційного підприємства, подавати декларацію, як особи уповноваженої на виконання функцій держави.

Законом встановлено обовязок подати відповідну декларацію, посадовим особам юридичної особи публічного права. Однак, в жодному законі, зокрема в господарському Кодексі України (ст.ст. 73, 74, 75), на підставі якого створено та діє кероване нею комерційне підприємство, не визначено його правовий статус - як юридична особа публічного права.

Статті 81 та 167 Цивільного кодексу України, також не відносять комерційне підприємство до юридичної особи публічного права, та відсилають до Конституції України та спеціального закону, який має визначити порядок створення та правовий статус юридичної особи публічного права. Тобто, норми цивільного кодексу України не розповсюджують свою дію на відносини щодо створення та визначення правового статусу юридичної особи публічного права.

Крім того ч.3 ст. 167 Цивільного кодексу України, визначає що, держава може створювати юридичні особи приватного права (підприємницькі товариства тощо), брати участь в їх діяльності на загальних підставах, якщо інше не встановлено законом. Тобто до юридичних осіб приватного права відносить підприємницькі товариства, які створені з метою отримання прибутку, державою.

Відповідно до ч.2 ст.81 Цивільного кодексу України, юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.?

Стаття 74 Господарського кодексу України, визначає, що Державне комерційне підприємство є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Тобто враховуючи положення вказаних норм закону, державне комерційне (підприємницьке) підприємство відноситься до юридичних осіб приватного права.

Висновок, в протоколі за яким ДП «Бюро з стандартизації та нормативного забезпечення на залізничному транспорті» уповноважена особа Національного агентства з питань запобігання корупції відносить до юридичної особи публічного права, оснований на положенні ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Однак, уповноваженою особою не враховано, що юридичні особи приватного права також утворюються розпорядчим актом, органу державної влади, зокрема щодо створення комерційного підприємства та щодо затвердження його статуту.

За таких обставин, висновок в протоколі, про те, що ДП «Бюро з стандартизації та нормативного забезпечення на залізничному транспорті» відноситься до юридичної особи публічного права, суперечить вказаним положенням закону, тобто необгрунтований і помилковий.

Зважаючи на вищевикладене, їй як керівнику державного комерційного підприємства, (юридичній особі приватного права) законом не встановлено обовязок подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином вона не являється субєктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

За таких обставин, в її діях відсутнє порушення вимог закону щодо подання декларації, і відповідно відсутні подія та склад адміністративного правопорушення передбачені ч.1 ст. 172-6 КУпАП, що виключає адміністративну відповідальність.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення та просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв*язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Під час судового засідання прокурор Бєляєв О.І. надав пояснення про те, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у звязку з чим він просив накласти на правопорушника адміністративне стягнення у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП за встановлених судом обставин, підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, який складений компетентною особою і зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, відповідно до підпункту «а» п. 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 допущено порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо своєчасності подання декларації, субєкта декларування, як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік з огляду на наступне.

У 2016 році службові особи, які на день початку роботи зазначеної системи займають згідно зі ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1 підпунктах «а» і «в», п. 2 підпункту «а» ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, яка затверджена рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 960/29090.

Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст. 81 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст. 167 Цивільного кодексу України, держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Також згідно з ч.3 ст. 65 Господарського кодексу України та керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань у переліку засновників (учасників) юридичної особи ДП «Бюро з стандартизації та нормативного забезпечення на залізничному транспорті» є Міністерство інфраструктури України, що виключає інформацію надану в поясненні ОСОБА_1, стосовно того що посада директора ДП Бюро з стандартизації та нормативного забезпечення на залізничному транспорті» не підпадає під дію ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» .

Враховуючи вище викладене ДП «Бюро з стандартизації та нормативного забезпечення на залізничному транспорті», є юридичною особою публічного права.

Отже, ОСОБА_3 є суб*єктом декларування та суб*єктом юридичної особи публічного права.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності приходжу до наступних висновків.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

При призначенні адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, яка не визнає свою вину, що є обставиною, яка обтяжує відповідальність, і вважає доцільним у виховних цілях призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 1700 (тисячу сімсот) гривень 00 копійок. р/р 0008, отримувач УДКСУ Жовтневого району, банк отримувача ГУДКУ в Харківській області, код отримувача (МФО) 851011, код ДРПОУ 37999612.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУДКС України у Жовтневому районі м. Харкова Харківської області, код отримувача 37999612, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області, код банку отримувача (МФО) 851011, р/р отримувача 0008, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 352 (триста п*ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Строк пред'явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя Д.В.Чижиченко