ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6559/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

8 жовтня 2018 року о 12 годині 52 хвилин на вул. Здолбунівській, 11 в м. Києві в порушення п. 2.9 а) ПДР України ОСОБА_2 керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку лікарем наркологом КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, пр-т Визволителів, 6. Від керування транспортним засобом був відсторонений. Відносно ОСОБА_2 був складений протокол за ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки останній протягом року вже двічі піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

В суд ОСОБА_2 не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому вважаю за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними доказами.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 236890 від 08.10.2018 року (а.с.1), висновком лікаря № 010038 від 12.10.2018 р. (а.с.3), інформаційними довідками з бази даних, з яких вбачається, що ОСОБА_2 впродовж 2018 р. двічі вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення (а.с.5-6).

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.9 а) ПДР України та наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_2 те, що він не працює, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд керується відповідними положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. Так, в п.п.4 п. 28 Постанови зазначено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 йому не належить. У зв'язку з чим, суд вважає за неможливе накладення на ньогододаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя