АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10квітня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2 15.08.2017 року о 13 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул. Ліснича та Столичне шосе в м. Києві, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну та, рухаючись по другорядній дорозі, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України «Дати дорогу» при виїзді на головну дорогу, не надала переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 2.3 б), 16.11 Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року та направити справу на новий розгляд.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_2 зазначила, що незважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів її належного та своєчасного повідомлення про час та місце судового розгляду, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 268, 278 КУпАП, розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим позбавив її можливості надати свої пояснення, заявити клопотання та висловити думку щодо обставин справи.

При цьому, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права зазначає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції, неповністю з'ясував фактичні обставини справи, не взяв до уваги її заперечення щодо обставин ДТП викладені у протоколі від 28.09.2017 року серії БД № 439739, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась через неуважність водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4, оскільки вона вже завершила виїзд з другорядної дороги і її автомобіль був розташований на смузі зустрічного напрямку відносно автомобіля «АУДІ», при цьому керований нею автомобіль не створював перешкод для його руху за умови виконання водієм ОСОБА_4 п.п. 2.36, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, про що свідчить і характер пошкодження автомобілів.

Проте, розглядаючи справу, суд не перевірив достовірність пояснень водія ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо швидкості руху автомобіля НОМЕР_3 та відсутності гальмівного шляху, чим значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, як того вимагають положення п.24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Крім того ОСОБА_2 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді від 10.11.2017 року, оскільки розгляд даної справи був проведений без її участі та належного повідомлення про час та місце судового розгляду, в результаті чого вона була позбавлена можливості дати свої пояснення щодо обставин ДТП, заявити клопотання та подати докази, а копія оскаржуваної постанови їй не направлялась.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбачений ст. 294 КУпАП, вважаю можливим поновити ОСОБА_2 пропущений строк, оскільки розгляд справи щодо неї проводився без участі ОСОБА_2 і в матеріалах справи відсутні докази її належного повідомлення про час та місце розгляду справи, а тому цей строк був нею пропущений з поважних причин.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, які уточнили свої апеляційні вимоги та просили скасувати оскаржувану постанову судді від 10.11.2017 року, а провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення; пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які заперечували проти поданої апеляційної скарги та, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, просили залишити його без зміни; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Зважаючи, що ОСОБА_2 була позбавлена можливості дати свої пояснення в суді першої інстанції щодо обставин за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, суд апеляційної інстанції приймає до уваги її пояснення, яка під час апеляційного розгляду справи заперечувала свою винуватість у виникненні ДТП та зазначила, що 15.08.2017 року приблизно о 13 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «Деу» д.н.з. НОМЕР_4, рухалась по вул. Ліснича в напрямку Столичного шосе в м. Києві. При цьому наголошувала, що виїжджаючи з другорядної дороги на Столичне шосе, вона подивилась в обидві сторони і на відстані 100-150 метрів не побачила жодних транспортних засобів, після чого, впевнившись у безпеці свого маневру, виїхала на проїзну частину Столичного шосе та коли вже завершила виїзд з другорядної дороги і зайняла свою смугу руху, автомобіль НОМЕР_2, який в цей час на великій швидкості рухався по Столичному шосе, здійснив зіткнення у ліву частину її автомобіля.

Вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась саме з вини водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_4, який рухався по Столичному шосе із значним перевищенням швидкості, що також підтверджується даними, що містяться у наданому нею висновку експертного дослідження №007-18 від 16.02.2018 року.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди підтримав свої пояснення надані працівникам поліції безпосередньо на місці пригоди та пояснив, що 15.08.2017 року приблизно о 13 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «Ауді» д.н.з. НОМЕР_5, рухався по Столичному шосе в напрямку міста Києва зі швидкістю приблизно 60 км/год. Під'їжджаючи до перехрестя з вул. Ліснича, яка є другорядною дорогою по відношенню до Столичного шосе, несподівано перед ним з вказаної вулиці виїхав автомобіль НОМЕР_1, внаслідок чого відбулось зіткнення з вказаним транспортним засобом.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, висновок суду першої інстанції про порушення нею п.п. 2.3 б), 16.11 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №439739 від 28.09.2017 року відносно ОСОБА_2, згідно якого водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2, рухаючись по другорядній дорозі, при виїзді на головну дорогу, не надала переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який в цей час рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів (а.с. 1); даними, що містяться у висновку від 21.08.2017 року за підписом слідчого Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7, складеному за результатом розгляду матеріалів ЄО №52861, ЄО №52879 по факту даного ДТП (а.с. 5-6); рапортом інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_8 від 15.08.2017 року (а.с. 8); даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.08.2017 року (а.с. 10-19) та долученої до нього схеми ДТП (а.с. 22), на якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів, їх взаємне розташування на проїзній частині та схематично відображено знаки пріоритету, що встановлювали черговість проїзду даного перехрестя, а також поясненнями водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 23, 30) щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з положень п.п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані виконувати їх вимоги, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Таким чином, водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2, рухаючись по вул. Ліснича в м. Києві та, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг з Столичне шосе, яка є головною дорогою по відношенню до напрямку руху її автомобіля, мала б виконати вимоги п.16.11 ПДР України та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» і надати можливість проїхати вказане перехрестя автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який в цей час рухався по Столичному шосе, тобто наближався до вказаного перехрестя по головній дорозі.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 та її захисника про те, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася через неуважність водія автомобіля «Ауді» ОСОБА_4, та їх посилання на висновок експертного дослідження №007-18 від 16.02.2018 року, згідно якого дії водія автомобіля «Ауді» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.4 ПДР України і вказані невідповідності знаходились у причинному зв'язку з виникненням даної ДТП є безпідставними, оскільки матеріали справи містять беззаперечні докази на підтвердження факту порушення саме водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, зокрема пунктів 2.3 «б», 16.11, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а вищезазначений висновок експертного дослідження №007-18 від 16.02.2018 року, на який посилаються апелянти як на доказ невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не має наперед встановленої сили і відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, який встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того слід зазначити, що працівниками поліції не складався протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_4, а тому суд не наділений повноваженнями встановлювати його винуватість чи невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення в справі відносно ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху України, а отже вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року відносно ОСОБА_2 та закриття провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в її апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на та неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/918/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий в суді апеляційній інстанції - Сілкова І.М.