Номер провадження: 33/785/1874/18
Головуючий у першій інстанції Самойленко Д.О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року, якою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, розпочате на підставі протоколу № 543 від 13.08.2018р., за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову суду першої інстанції прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржена постанова є такою, що постановлена з порушенням норм КУпАП, у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нову, якою притягти ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору, виходячи з таких підстав.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП визначають, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова судді, у справі про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП, згідно з якої, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та поширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси, від 26 вересня 2018 року, адміністративне провадження за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_4 закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Санкція ст. 172-6 КУпАП передбачає лише штраф, як захід адміністративного стягнення. Заходи примусового характеру, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадянина, не передбачені і застосовані не були.

Таким чином, діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення взагалі не передбачена можливість оскарження прокурором постанов по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, а частиною 2 ст. 250 КУпАП лише встановлюється обов'язковість участі прокурора при розгляді таких справ.

Крім того, відповідно до пункту 1 узагальнення практики щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією ВССУ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017р., вирішуючи справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью Йорк, 31.10.2003р.), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27.01.1999р.), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15.05.2003р.), Законом України «Про боротьбу з корупцією» №1700-VІІ від 14.10.2014р., Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, враховуючі діючі норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що прокурор не є особою, яка, відповідно до положень ст.ст. 287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року відносно ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд Одеської області, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_4 повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В..

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області М.М.Драгомерецький