Провадження № 3-696/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 липня 2018 року м. Обухів

Суддя Обухівського районного суду Київської області Зінченко О.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Голосіївського районного суду міста Києва за підсудністю про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 місце роботи: не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків: суду невідомий

по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 24 травня 2018 року о 18 год. 00 хв. в м. Києві, Дніпровське шосе водій керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановлено законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складені протоколу ОСОБА_1 вину не визнав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та подав до суду клопотання про направлення справи на до оформлення, оскільки під час ознайомлення з матеріалами справи ним було виявлено недоліки, які допущені при складанні відносно нього адміністративного протоколу.

Зі змісту статті 256 КУпАП вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення повинен містити встановлені докази провини правопорушника в даному адміністративному правопорушенні, які повинні бути зафіксовані належним чином іншими матеріалами справи. Ці відомості потрібні суду для всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, правильної кваліфікації правопорушення та винесення постанови по справі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог п. З Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказам МВС України від року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395) направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (надалі - Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103).

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.1.3. Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.2.7 Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п.2.10 Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735, результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп'яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду справи зясовано, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 309783 від 24.05.2018 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектор кваліфікує та описує його дії як «…керування автомобілем Тойота Авенсіс д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння…», та вказує на порушення п.2.5. ПДР України.

Даний пункт ПДР України передбачає відмову пройти в установленому порядку медичний огляд, та в жодному разі не передбачає керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Тому, є не зрозумілим які саме дії було вчинено ОСОБА_1 під час його зупинки та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення можна встановити, що в ньому не вказано, що ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, з чого можна зробити висновок, що його було позбавлено у даному праві згідно до ст.256 КУпАП.

Щодо свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були присутні під час події, варто вказати на те, що їхні пояснення є ідентичним за своїм змістом та підлягають сумніву, оскільки у них не зазначено години та місця надання пояснень. Крім того, жодним свідком не надано пояснень щодо самого стану у якому перебував ОСОБА_1, а лише той факт, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Згідно до пояснень свідків, останні вказують про відмову ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та і у медичному закладі, однак в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором не вказано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, отже пояснення свідків та протокол мають протиріччя, та є не зрозумілим від якого огляду ОСОБА_1 відмовився від проходити.

Важливою складовою протоколу про адміністративне правопорушення є його час, однак згідно до матеріалів рапорт складено до 16 год .40 хв., протокол о 18 год. 15 хв. де вказано що о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота Авенсіс д.н.з. НОМЕР_2. Отже, час вчинення ймовірного правопорушення також має протиріччя.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 309783 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому: незрозумілою є кваліфікація дій ОСОБА_1, та які саме пункти ПДР України ним було порушено; відсутні пояснення ОСОБА_1, а також запис про відмову надавати пояснення або зауваження до протоколу; не зазначено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; не зазначено підстав на яких працівник поліції вважав, що ОСОБА_1 перебував у стані сп'яніння за кермом, окрім загальних виразів;не додано рапорту з поясненнями інспектора, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 309783;з матеріалів не зрозуміло від якого огляду на стан алкогольного спяніння відмовився ОСОБА_1, оскільки в поясненнях свідків згадується про медичний огляд, однак в протоколі цього не вказано;час вчинення правопорушення має розбіжності.

Вказані недоліки унеможливлять обєктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті.

Згідно до ч. 2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Вказані недоліки унеможливлюють обєктивному розгляду справи про адміністративне правопорушення по суті.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню на дооформлення до органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

При дооформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, необхідно усунути вищенаведені недоліки, із врахуванням вимоги ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 256, 268, 278-280 КУпАП, п.24 постанови №14 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №309783 від 24 травня 2018 року, складеним відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві (адреса: вул. Народного ополчення, 9, м. Київ, 03680) для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Зінченко