Справа № 127/4785/18
Провадження № 33/772/292/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

зі секретарем Міхневич І.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3 Федерації, не працюючого, проживаючого за адресою: м.Вінниця. вул. П.Скоропадського ,5

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

ВСТАНОВИВ :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352,4 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) в дохід держави.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 року, 26.02.2018, о 10 год. 50 хв., водій ОСОБА_2, в м. Вінниця, по вулиці Пирогова, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2104», р/н НОМЕР_1, в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку в КЗ ВОНД «Соціотерапія», відповідно до висновку № 532, водій ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного спяніння.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та не відповідає вимогам закону.

ОСОБА_2 не визнає себе винним, оскільки будь-яких наркотичних засобів він не вживав, так як хворіє ВІЛ інфекцією і має гостру форму туберкульозу та приймає відповідні противірусні препарати, які можуть викликати похибку у результатах на стан наркотичного спяніння, про що зазначено в анотації до ліків. Суд першої інстанції не вивчив та не перевірив викладених ним обставин, прийшов до висновку, що ліки які він приймає знижують увагу і після їх прийняття взагалі не можна керувати транспортним засобом. Не було викликано та допитано в судовому засіданні лікаря нарколога, який проводив огляд, не було зясовано чи дійсно медичний противірусний препарат може давати хибну позитивну реакцію на наявність в сечі канабіоїдів. Окрім того, через відділ прийому Вінницького міського суду було заявлено клопотання в порядку ст. 36 КУпАП про обєднання декількох адміністративних справ відносно нього, однак таке клопотання судом було проігноровано та не розглянуто.

Враховуючи наведені докази вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши думку правопорушника ОСОБА_2, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, при цьому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп'яніння.

Суд першої інстанції всебічно, повно, обєктивно дослідив докази та правильно дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 042489 від 26.02.2018 року, складеного інспектором роти № 2 БУПП у м. Вінниця лейтенантом поліції ОСОБА_4, 26.02.2018 року 10-50 год. в м. Вінниці по вул. Пирогова, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2104», р/н НОМЕР_1, в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку в КЗ ВОНД «Соціотерапія», відповідно до висновку № 532, водій ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України за що, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції грунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що він хворіє ВІЛ інфекцією і має гостру форму туберкульозу та приймає відповідні противірусні препарати, які можуть давати хибну позитивну реакцію на наявність в сечі канабіоїдів, наркотичних засобів, оскільки жодних медичних довідок з амбулаторної картки хворого не надано, а також медичних анотацій щодо препаратів на підтвердження слів ОСОБА_2 немає.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення ОСОБА_2 вважає, що це намагання уникнути адміністративної відповідальності, не дивлячись на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві легковажно дозволив собі вживати наркотичні засоби та керувати транспортним засобом, що свідчить про нехтування ним вказаних норм, належних висновків для себе не робить.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_2 вину визнавав.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 042489 від 26.02.2018 року, рапортом поліцейського, висновком КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерпаія» від 26.02.2018 року за № 532.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції, в дотримання вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, взявши до уваги відомості про особу ОСОБА_2 прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Апеляційний суд в межах апеляційної скарги не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції ,-

П о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Суддя : /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: