АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/12/18Суддя 1 інстанції Квятковський Я. А.
Номер провадження 33/774/103/К/18Суддя- доповідач Русакова І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м.Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 6 березня 2018 р. у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 352,40 грн.

за участю:

захисника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 6 березня 2018р. ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За постановою суду першої інстанції, водій ОСОБА_2 27.12.2017р. о 18:40 год. в м.Кривий Ріг, по вул.Федоренка керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння : нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить скасувати постанову суду, прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував фактичні обставини справи, справу розглянув однобічно, проігнорував заявлені його захисником клопотання, зокрема про повернення до УПП у м.Кривому Розі матеріалів справи щодо нього на доопрацювання, з тих підстав, що у протоколі про адміністративне правопорушення не точно зазначена назва вулиці, де скоєно адміністративне правопорушення, не зазначено в який спосіб водію було запропоновано пройти медичний огляд та яким технічним засобом, відеозапис з бодікамери поліцейських не оформлений належним чином.

ОСОБА_2 вказує на те, що у постанові суд не звернув уваги на те, що особисті підписи свідків у протоколі і у їх письмових поясненнях різняться між собою, а на відеозапису з бодікамери видно одного свідка, і не видно моменту підписання свідками протоколу та надання ними пояснень, окрім того зазначає про те, що у протоколі не співпадає час складання протоколу, оскільки відеозйомка розпочата о 18.05. год., а о 18.40 год., згідно відеозапису він знаходився в автомобілі поліцейських.

ОСОБА_2 зазначає, що суд, постановляючи судове рішення обмежився переліком документів, які знаходяться в матеріалах справи без розкриття їх змісту і не надав їм належної оцінки, як кожному доказу окремо,так, і їх сукупності. Вважає, що наведені ним обставини вказують на суттєві порушення судом норм процесуального і матеріального права, що порушено його право на захист та доступ до правосуддя, оскільки не було всебічно, повно і об'єктивно досліджено усі обставини справи, що матеріали справи не містять доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

В судове засідання не з'явився ОСОБА_2, про день і час судового розгляду належним чином повідомлений, захисник ОСОБА_3 не заперечувала проти розгляду справи без його участі.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не виявив належної зацікавленості у розгляді справи і не з'явився до суду апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції, з огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», виходячи з вимог зазначених у ст.294 КУпАП, а також враховуючи, що в судовому засіданні присутня захисник ОСОБА_3, яка захищає його інтереси, вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3, підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.03.2018р. в повному обсязі, просила її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши захисника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, перевіривши відомості щодо обставин правопорушення, які зафіксовані на оптичних дисках, долучених до матеріалів справи, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №114949 від 27.12.2017 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254 - 256 КУпАП, згідно якому ОСОБА_2 з протоколом був ознайомлений, відмовився від написання пояснень (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які, кожен окремо підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.2, 3), вказані показання свідків повністю узгоджуються з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції від 27.12.2017р. (а.с.5), долученим до матеріалів справи, який в силу ст. 251 КУпАП є належним та допустимим доказом, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Окрім того, з відеозапису видно, що інспектор поліції роз'яснював та пропонував пройти ОСОБА_2 огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу та у лікаря нарколога, у присутності двох свідків, проте він не погодився, про що зробив відповідний запис у протоколі і поставив свій підпис. Також поряд з ним знаходилася особа жіночої статті.

Доводи ОСОБА_2 щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповного з'ясування обставин справи, невідповідності постанови суду вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, не надання оцінки доводам захисника, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Так, із постанови суду видно, що суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, оцінив кожен наведений у постанові доказ окремо, а також і сукупність зібраних доказів та встановив, що 27.12.2017р. водій ОСОБА_2 під час зупинення патрульними поліцейськими транспортного засобу яким він керував, перебував в стані алкогольного сп'яніння, що видно з переглянутого судом відеозапису з бодікамер поліцейських, де зафіксована неадекватна та агресивна поведінка водія, та процедура оформлення протоколу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відмовою ОСОБА_2 на законну вимогу поліцейського у присутності двох свідків пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп'яніння.

Окрім того, у постанові суд надав належну оцінку доводам захисника щодо зазначення в протоколі старої назви вулиці, неналежного оформлення диску з відеозаписом поліцейської бодікамери, відсутності документального підтвердження відсторонення особи від керування автомобілем, неотримання копії протоколу, зазначивши, що наведені захисником доводи не спростовують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, суд також зауважив, що з дослідженого в судовому засіданні відеозапису поліцейського, вбачається, що ОСОБА_2 копію протоколу отримав, зауважень не висловлював, надати письмові пояснення відмовився.

У зв'язку з наведеним відповідні доводи ОСОБА_2 про порушення працівниками поліції порядку здійснення огляду на стан сп'яніння є безпідставними та спростовуються вищезазначеними доказами.

Щодо доводів ОСОБА_2 про не співпадіння часу скоєного злочину у протоколі про адміністративне правопорушення і на відеозапису та назви вулиці зазначеної у протоколі до перейменування, суд апеляційної інстанції їх встановив, але вважає, що розбіжності у часі на декілька хвилин, а також зазначення вулиці Федоренко яка була до перейменування не є суттєвими порушеннями які ставлять під сумнів подію адміністративного правопорушення скоєного ОСОБА_2 та законність судового рішення.

Отже, встановлені обставини в їх сукупності поза розумним сумнівом, об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_2, ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи захисника ОСОБА_3 у судовому засіданні про те, що підписи свідків зазначених у протоколі і у їх письмових поясненнях відрізняються між собою, тобто поставлені різними особами, що у протоколі невірно зазначений час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, з відеозапису не видно присутності двох свідків, що ОСОБА_2 не підписував протокол про адміністративне правопорушення, а за нього це зробила жінка, яка на той час знаходилася поряд з ним, суд апеляційної інстанції вважає такими що суперечать матеріалам адміністративної справи.

Доказами у справі встановлено, що подія мала місце 27.12.2017р. після 18.00 год., працівниками поліції був зупинений транспортний засіб яким керував водій ОСОБА_2, з відеозапису з бодікамер поліцейських видно, що водій перебуває з ознаками алкогольного сп'яніння, веде себе агресивно і неадекватно, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп'яніння відмовляється в присутності двох свідків, у протоколі власноруч зазначає, що відмовляється надати письмові пояснення.

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, які об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп'яніння, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 6 березня 2018р. у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.Ю.Русакова