Справа № 453/1332/18
№ провадження 3/453/555/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2018 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли від Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, одруженого, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 376842/1155 від 03.11.2018 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме те, що він 03.11.2018 року об 18 год. 40 хв. у м. Сколе Львівської області по вул. Стрийська, керував транспортним засобом Toyota Avensis державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння за згодою водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні заявлено клопотання про закриття провадження у справі через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення з посиланням на складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього з порушенням вимог КУпАП. Відтак, ОСОБА_1 вважає складений протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом по справі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП регламентує відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з даних, що містяться у матеріалах адміністративної справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Однак, направлені до суду Сколівським відділенням поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській областіматеріали, всупереч ст. 251 КУпАП, містять докази з приводу керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, зібрані з порушеннями, виходячи з наступного.

Так, з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показань допитаного у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2, а також наданих ними ж пояснень під час оформлення поліцейським даних адміністративних матеріалів, вбачається, що працівники поліції 03.11.2018 року проїжджали повз заздалегідь припаркований позивачем належний йому на праві власності автомобіль НОМЕР_2 по вул. Стрийська у м. Сколе Львівської області. У цей час ОСОБА_1 та його товариш - ОСОБА_2 знаходилися у вказаному автомобілі, оскільки мали приватну розмову, на котру вийшли з квартири, де були у гостях і куди мали намір повернутись, а також для того, щоб покурити. Знаходячись у припаркованому автомобілі, у котрому увімкнули мотор, щоб зігрітись, та у котрому вели бесіду, до них підійшов поліцейський та здійснив вимогу пред'явити документи. На таку вимогу ОСОБА_1 пояснив, що не є учасником дорожнього руху, а його автомобіль не здійснював руху і наміру цього робити він не має. Хоча зупинки транспортного засобу не було, однак ОСОБА_1 на вимогу поліцейського та виконуючи свій обов'язок, надав йому усі необхідні документи.

З оглянутого у судовому засіданні відео з відеореєстратора патрульного автомобіля (диск знаходиться у матеріалах справи) вбачається, що автомобіль НОМЕР_2 при під'їзді до нього патрульного автомобіля не здійснював рух, а був припаркованим на узбіччі дороги неподалік багатоквартирного житлового будинку, до котрого підійшов поліцейський для перевірки документів, так як побачив, що в автомобілі увімкнений двигун.

Таким чином судом безперечно встановлено, що ОСОБА_1 03.11.2018 року не був зупинений поліцейськими у встановленому чинним КУпАП порядку під час керування транспортним засобом, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності як учасника дорожнього руху, у тому числі й за керування у стані алкогольного сп'яніння чи за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

У свою чергу, підтвердження вживання ОСОБА_1 алкоголю внаслідок проходження огляду на стан сп'яніння зазначеного числа ще не свідчить про керування ним після цього транспортним засобом, що характеризує висновок поліцейського, зроблений ним не на місці зупинки керованого транспортного засобу, таким, котрий ґрунтується на припущеннях. З огляду на вказане, результат тесту Drager від 03.11.2018 року щодо водія ОСОБА_1 судом до уваги не береться.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов направлені до суду матеріали та їх аргументація являються сумнівними, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») тож, суд, враховуючи вищезазначене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за оформленим з порушенням протоколом про адміністративне правопорушення особа не може бути притягнена до відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Я. Микитин