Справа № 583/2556/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ковальова О.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, законного представника: ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, інваліда з дитинства, учасником бойових дій, постраждалим на ЧАЕС не являється, не одруженого, студента ІІ курсу Охтирського коледжу СНАУ

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

04.07.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1, який 22.06.2018 року о 02.50 год. по вул. Горького, 94, м. Тростянець Сумської області, керував мопедом Dafier 50 QT - 5, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі та на місці, шляхом продуву у прилад газоаналізатора «Alcotest 6810», в установленому порядку ухилився шляхом відмови в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні пояснив, що 22.06.2018 року випив пляшку пива та через годину поїхав до м. Тростянець Сумської області.

Законний представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання просив провадження у справі закрити, пославшись на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення його не було залучено, як законного представника неповнолітнього сина ОСОБА_1

Проаналізувавши матеріали справи, врахувавши пояснення учасників справи, суд дійшов до наступного висновку:

Згідно вимог ст. 9 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст. 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 204585 від 22.06.2018 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення має посилання про те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності при складенні протоколу розяснено його права і обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 цього Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак наведене спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, які здійснено відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», який не містить підтвердження діям працівника поліції.

Крім того, при складанні вказаного протоколу відносно неповнолітнього ОСОБА_1 не було залученого батьків останнього, що є його законними представниками.

Відповідно до п.п. 4, 5 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При перегляді в судовому засіданні вказаного відеофайлу судом встановлено, що інспектором при складанні протоколу серії БД № 204585 не виконанно положення Інструкції, щодо інформування ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та взагалі не містить відео, де йому було запропоновано вказаного технічного засобу, з метою проведення огляду останнього на стан алкогольного спяніння.

Встановлені у справі обставини свідчить про істотні сумніви щодо дотримання прав особи під час фіксування правопорушення працівником поліції, що тягне за собою недопустимість зібраних доказів у справі, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом враховано правову позицію, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинуваченні у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з відсутністю складу правопорушення, оскільки при розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення встановлена відсутність об`єктивних ознак, за наявності яких вказане діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62, 63 Конституції України, правовими позиціями, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), ст.ст. 9, 130, 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 204585 від 22.06.2018 року, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3