Справа № 462/6475/18
ПОСТАНОВА

07 грудня 2018 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, безробітного, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

27 листопада 2018 року після доопрацювання на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 322703 від 07 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП, оскільки Городоцьким відділом поліції Яворівського відділу Поліції ГУ НП у Львівській області не були усунені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, а саме не було додано доказів того, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це передбачено ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

Суд звертає увагу, на те що у матеріалах справи відсутні будь-які докази по справі, як це передбачає ст. 251 КУпАП, а саме: доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак у матеріалах справи відсутні пояснення свідків, показання будь-яких технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а фабула правопорушення, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 322703 від 07 жовтня 2018 року суперечить диспозиції ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 2.2. Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 року № 3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» у протоколі про адміністративне правопорушення не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений, винесення рапорту поліцейським, суд не може вважати належним доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а фабула правопорушення суперечить диспозиції ч. 3 ст. 130 КУпАП, за якою кваліфіковано правопорушення у вказаному протоколі, а також те, що працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належним чином завірена копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яка набрала законної сили, матеріали слід повернути для доопрацювання.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 121, 256, 276, 278, 283-285 КУпАП, суд -

ухвалив:

адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП повернути до Городоцького відділення поліції Яворівського відділу Поліції ГУ НП у Львівській області на доопрацювання та усунення зазначених недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Суддя: