Справа № 214/817/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 квітня 2018 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи які надійшли від Саксаганського відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 405167 від 30.01.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, з якого слідує, що 26.01.2018 року ОСОБА_2, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, де він мешкає з матірю ОСОБА_4, взяв належну їй пральну машинку, чим вчинив економічне насильство в сімї.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_2 не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Провадження по справі просив закрити у звязку з примиренням з ОСОБА_4 та врегулюванням ситуації мирним шляхом.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що будь-яких претензій до ОСОБА_2 не має, виниклий конфлікт між ними врегульовано, жодної шкоди їй не спричинено.

З метою забезпечення розумного строку розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, які не зявились, на підставі наявних доказів.

Суд, враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що субєктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сімї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Обєктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 405167 від 30.01.2018 року слідує, що 26.01.2018 року ОСОБА_2 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 економічне насильство, а саме забрав належну їй пральну машинку.

В розумінні п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Натомість суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як доказ не є беззаперечним та допустимим, який би свідчив про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки: 1) в протоколі не зазначено, як і не доведено жодними доказами, чи дійсно пральна машинка належала ОСОБА_4, детальні відомості про неї, розмір ймовірно спричиненої матеріальної шкоди вчиненням насильства (що фактично межує з кримінальним правопорушенням проти власності); 2) не деталізовано, які саме дії з належним ОСОБА_4 майном вчинив ОСОБА_2, що свідчило б про вчинення ним економічного насильства, адже як вказували обидва учасника по справі конфлікт між ними урегульовано та жодних претензій потерпіла не має, будь-якої шкоди їй не спричинено.

Поміж іншим, з письмових пояснень ОСОБА_2 слідує що наміру вчиняти економічне насильство в сімї він взагалі не мав, оскільки пральну машинку мав намір відремонтувати, про що не встиг завчасно попередити мати ОСОБА_4

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що «… при розгляді справи суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Враховуючи, що згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з підстав відсутності в його діях події та складу інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко