КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1358/2018 Суддя у першій інстанції: Луценко О.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю захисника Левчишиної О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Левчишиної Олени Валентинівни, яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в піцерії «МамаМіа», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник Левчишина О.В. в інтересах ОСОБА_4 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року, та постановити нову постанову якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 закрити за ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, постанова суду першої інстанції, яка винесена відносно ОСОБА_4 є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, з огляду на те, що суд першої інстанції не діяв у відповідності до ст. 245 КУпАП, за якою необхідно було не тільки повно і всебічно з'ясувати обставини справи, а й відповідно до ст. 280 КУпАП, перш за все з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, захисник вказує на порушення місцевим судом вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, оскільки суд першої інстанції в постанові про визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не навів доказів вини останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, та не надав їм належну оцінку в їх сукупності.

Крім того, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що місцевий суд констатував порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.3.6, 12.1 та 12.3 ПДР України, не вказавши звідки саме це було встановлено, з огляду на те, що в протоколі серії БД №311559 від 14.06.2018 року відсутня інформація про порушення вимог ПДР України з боку ОСОБА_4, так само, як і відсутня й стаття КУпАП, яка встановлює відповідальність особи, що свідчить, на переконання сторони захисту, на поверхневий та формальний підхід суду першої інстанції до розгляду справи.

Додатково захисник наголошує на тому, що протокол серії БД №311559 складений у порушення вимог ст. 256 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, з огляду на те, що в протоколі серії БД №311559 особі, на яку складено вказаний протокол, ОСОБА_4 взагалі не зазначено, яке саме порушення і яких саме вимог Правил дорожнього руху ним вчинено, також в протоколі відсутній запис про те, якою саме статтею КУпАП передбачена відповідальність за порушення ПДР України.

Також сторона захисту наголошує на тому, що внаслідок порушення права ОСОБА_4 на захист та розгляду справи за його відсутності, останній був позбавлений можливості надати суду докази, які свідчать про його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, надавати пояснення з приводу обставин події та здійснювати захист своїх прав та інтересів.

Одночасно стороною захисту заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року. В обґрунтування поважності причин пропущеного встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана постанова була прийнята без його участі ОСОБА_4 та/або участі його захисника, а копія вказаної постанови захисником була отримана лише 27.10.2018 р.

В судове засідання ОСОБА_4 не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність, про що не заперечував його захисник.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов'язки.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 - адвоката Левчишиної О.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглянувши клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю його таким, що підлягає задоволенню, оскільки строк подачі апеляційної скарги був пропущений апелянтом, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, з поважних причин, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме згідно постанови місцевого суду розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_4 та/або його захисника, а копія оскаржуваної постанови була отримана захисником ОСОБА_4 - адвокатом Левчишиною О.В. лише 27.10.2018 року, вже з порушенням строку, тобто при винесенні постанови судом першої інстанції порушені вимоги ст.ст. 268, 285 КУпАП.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, обов'язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Однак даних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме постанови суду першої інстанції, 21 квітня 2018 року, о 20 годині 17 хвилини, ОСОБА_4, керуючи мотоциклом «Honda», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Героїв Дніпра, 26 в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та при екстреному гальмуванні допустив падіння мотоциклу, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортного засобу та тілесних пошкоджень водія.

Так, згідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Так, як вбачається з матеріалів даної справи, висновком старшого слідчого СВ Оболонського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві Скотарем О.М. щодо розгляду матеріалів, зареєстрованих у Журналі єдиного обліку Оболонського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві за №24162 від 21.04.2018 р. перевірку за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих у ЖЄО Оболонського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві за №24162 від 21.04.2018 р. вважати закінченою та направити до УПП ГУ Національної поліції у м. Києві для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності винних осіб. Приймаючи дане рішення, слідчий мотивував тим, що відповідно до наявної інформації ОСОБА_4 отримав внаслідок ДТП незначні тілесні ушкодження, та приймаючи до уваги, що згідно ч. 1 ст. 286 КК Україникримінальна відповідальність настає за вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, в даному правопорушенні відсутня одна із складових злочину, передбаченого. 1 ст. 286 КК України.

14 червня 2018 року на водія ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №311559, згідно якого, 21 квітня 2018 року близько 20 год. 17 хв. ОСОБА_4, керуючи мотоциклом «Honda», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Героїв Дніпра, 26 в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та при екстреному гальмуванні допустив падіння мотоциклу, що призвело до пошкодження транспортного засобу та тілесних пошкоджень водія.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідна посадова особа при складанні протоколу та суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримались вищевказаних вимог КУпАП.

Судовий розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_4 та/або його захисника. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, до суду не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Однак, вказаний висновок місцевого суду суперечить матеріалам справи, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №311559 від 14.06.2018 (а.с.1) вбачається, що в ньому не зазначені дата і час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді. Крім того, в матеріалах справи міститься ряд клопотань захисника ОСОБА_4 - адвоката Левчишиної О.В. про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 із зазначенням поважності причин неявки ОСОБА_4 та його захисника до суду, а також не можливість розгляду вказаної справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності (а.с. 16, 21-24), що свідчить про належне повідомлення стороною захисту суд про причини своєї неявки.

Незважаючи на це, суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_4 та його захисника, чим позбавив його права на захист, надання пояснень та доказів, які мали істотне значення для розгляду справи.

Так, при розгляді справи суддя місцевого суду також залишив поза увагою порушення вимог статті 256 КУпАП, зокрема, щодо відсутності у протоколі про адміністративне вказівки на пункти Правил дорожнього руху, які нібито порушив ОСОБА_4, а також відсутність вказівки на нормативний акт, а саме статтю КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з матеріалів справи, копія протоколу ОСОБА_4 була вручена, однак в ній не зазначено пункти Правил дорожнього руху України, які порушив ОСОБА_4 та статтю КУпАП, за якою для нього настає відповідальність.

Однак, згідно протоколу, який міститься у справі (а.с.1), зазначено, що ОСОБА_4 порушив п.п. 2.3 б), 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України за що для нього наступає відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП. Вказані дані були внесені до протоколу пізніше, але у протоколі не оговорені підстави правки, яка виразилася у додатковому внесенні інформації, хоча з протоколу видно, що така правка мала місце.

На підставі викладеного апеляційний суд доходить висновку про те, що протокол складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, у зв'язку з чим не є допустимим доказом по справі та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності. Інших доказів вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення в матеріалах справи немає і в апеляційному суді також не було представлено.

Таким чином, суддею районного суду вказані обставини не були перевірені, і за таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи відступив від принципів повноти, всебічності та об'єктивності дослідження та перевірки обставин справи, допустив порушення передбачених законом прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові виклав висновки, які не відповідають фактичним обставинам та не підтверджуються матеріалами справи, а доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення обґрунтував доказами, які не можуть бути визнані допустимими з огляду на порушення, допущені під час їх отримання.

Вищевикладене є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, слід зазначити ще й про те, що диспозицією ст. 124 КУпАП прямо передбачено, що вона встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, необхідно встановити не лише порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило передбачені законом наслідки, зокрема пошкодження транспортних засобів, а й причинний зв'язок між ними.

Разом з тим, визнаючи факт наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя залишив поза увагою ту обставину, що, відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху, водій повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, не просто в момент виявлення небезпеки, як зазначено в оскаржуваній постанові, а у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити.

Між тим, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, так і під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, якою останнього було визнано винним у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення, не були встановлені такі істотні для вирішення справи питання, як: 1) наявність технічної можливості вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій мотоцикла ОСОБА_4 об'єктивно спроможний виявити; 2) наявність причинного зв'язку між порушенням п. 12.3 Правил дорожнього руху, яке начебто допустив ОСОБА_4 та його наслідками, які призвели до втрати рівноваги, падіння та механічного пошкодження мотоцикла, яким він керував.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах даної справи достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на доведеність вини ОСОБА_4 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого сталося пошкодження транспортного засобу.

Враховуючи викладене постанова судді місцевого суду є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання адвоката ЛевчишиноїОлени Валентинівни, яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року, - задовольнити.

Поновити адвокату ЛевчишинійОлені Валентинівні, яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката ЛевчишиноїОлени Валентинівни, яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_4, - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року, якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.В. Фрич