Провадження № 33/824/1017/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, із участю захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвокатів Гречко Д.В., Шульженка І.В., представника іншого учасника ДТП ОСОБА_6 - адвоката Криворучко Л.С., експертів ОСОБА_8, ОСОБА_9, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого менеджером в ТОВ «Євролайн», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1, -

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Копії матеріалів справи направлено до Управління патрульної поліції в м. Києві для вирішення питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ст.124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №133854 від 19.06.2017 року, 19.06.2017 року приблизно об 11 год. 10 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, при виїзді з вул. Світлої на Харківську площу в м. Києві, в порушення вимог п.п.2.3.б, 13.1 ПДР України, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_10, який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у яких він просить визнати поважною причину пропуску строку, поновити строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2018 року, винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, адже винесена з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як зазначає апелянт, згідно з висновком судового експерта від 18.01.2018 року у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.2.3.б, 13.1. ПДР України; у даній дорожній обстановці водій автомобіля ««Mercedes», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом дотримання вимог вищенаведених норм ПДР України; у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.п.2.3.б, 13.1. ПДР України, з яких невідповідність вимогам п.13.1 ПДР України знаходиться в причинному зв'язку з виникненням ДТП; у даній дорожній обстановці водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_6. не мав технічної можливості уникнути даної ДТП з причин, викладених в дослідницькій частині; у даній дорожчій обстановці в діях водія автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_6 невідповідностей технічного характеру вимогам ПДР України, які б перебували в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП не вбачається з підстав, викладених в дослідницькій частині. Тобто, саме ОСОБА_3 є винуватим у вчиненні ДТП.

Окрім того, апелянт відповідно до медичної виписки Центральної поліклініки МВС України у період з 10.01.2018 року по 23.01.2018 року перебував на операції та лікуванні.

Із цих підстав 18.01.2018 року він подав до канцелярії Дарницького районного суду м. Києва клопотання про відкладення розгляду справи. Однак, вказане клопотання залишилось поза увагою суду та в порушення процесуальних норм права було прийнято рішення розглядати матеріали адміністративної справи за його відсутності. Враховуючи наявність в матеріалах справи двох судових експертиз з протилежними висновками - районний суд позбавив апелянта права на подання клопотання про призначення повторної, комплексної експертизи.

У письмових поясненнях до апеляційної скарги адвокат Криворучко Л.С. в інтересах ОСОБА_6 зазначає, що 29.06.2017 року до Дарницького районного суду м. Києва, надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення №753/12081/17.30.06.2017 року за результатами автоматизованого розподілу головуючим був визначений Домарєв О.В. При цьому, законом чітко встановлено, що реєстрація матеріалів провадження і їх подальший автоматизований розподіл проводяться в день надходження таких матеріалів до суду. Порядок визначення складу суду регулюється виключно законом, у КУпАП такий порядок взагалі відсутній, а тому склад суду є не законним. У такому разі головуючий Домарєв О.В. повинен був заявити самовідвід, проте не зробив цього.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_3 - адвокат Гречко Д.О. просить відмовити ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року; у випадку, якщо апеляційний суд дійде до висновку про необхідність поновлення вказаного строку - залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, винесена із дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави до її скасування відсутні.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27.07.2017 року призначено комплексну судову автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. За результатам цієї експертизи надано висновок №16392/17-52/24610/17-52, із якого вбачається відсутність в діях водія ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходились в причинному зв'язку з виникненням ДТП. Експертиза провадилась із оглядом об'єкта дослідження (пошкодженого автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2) та з використанням оригіналів матеріалів справи №753/12081/17. Будь-яких тверджень щодо необ'єктивності, помилковості або неповноти таких висновків експертів апеляційна скарга не містить.

При цьому, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до того, що на замовлення апелянта, ОСОБА_8, який має кваліфікацію судового експерта, було проведено дослідження копій матеріалів справи №753/12081/17, за результатами якого складено документ із назвою «Висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи по матеріалам адміністративної справи № 753/12081/17 ...» №18/01-18 від 18.01.2018 року. Із вказаного висновку вбачається, що дослідження було проведено виключно з автотехнічних питань; без огляду об'єкта дослідження (пошкодженого автомобіля); за копіями матеріалів справи №753/12081/17.

Відповідно до імперативних вимог ч.1 ст.273 КУпАП призначення експертизи є виключною прерогативою суду (судді), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Відтак, зазначений документ не можна визнати експертним висновком або таким, що складений експертом у розумінні вказаних вимог закону. Отже, документ №18/01-18 від 18.01.2018 року є недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, автотехнічні висновки спеціаліста ОСОБА_8 не можуть бути підставою для спростування висновку комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи Київського НДІ судових експертиз та призначення у справі повторної автотехнічної експертизи.

Також адвокат зазначає, що апеляційна скарга подана ОСОБА_6 до суду лише 02.10.2018 року. Тобто через вісім місяців після ухвалення оскаржуваної постанови. При цьому, матеріали справи містять належні докази про отриманням ним 08.02.2018 року копії рішення районного суду. Посилання апелянта на ту обставину, що він начебто майже безперервно в період з січня 2018 по 01.10.2018 був непрацездатний і перебував на лікуванні є безпідставними та не підтверджуються належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника іншого учасника ДТП ОСОБА_6 - адвоката Криворучко Л.С. на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвокатів Гречко Д.В., Шульженка І.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали рішення місцевого суду правильним, пояснення експертів ОСОБА_8, ОСОБА_9 з приводу наданих висновків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Учасники ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подали.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги п.п.4, 6 ст.294 КУпАП, щодо строків апеляційного перегляду та необов'язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомлених осіб та вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_3 та ОСОБА_6, проте із участю їхніх представників.

Згідно з ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 не був присутній під час винесення оскаржуваної постанови. Також ним надано медичну документацію, що підтверджує поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_6 строку на подачу апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Викладені у постанові висновки місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджуються зібраними та дослідженими у справі доказами.

ОСОБА_3 у суді першої інстанції винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 19.06.2017 року приблизно об 11 год. 10 хв. він рухався на автомобілі «Mercedes» по вул. Світлій в бік Харківської площі ближче до правого краю проїжджої частини. Автомобіль «Lexus», який в цей час рухався ліворуч від нього, перед виїздом на Харківську площу раптово почав виконувати маневр повороту праворуч. Помітивши, що автомобіль «Lexus» створює тим самим аварійну ситуацію, він застосував екстрене гальмування та подав водію автомобіля «Lexus» звуковий сигнал, проте водій автомобіля «Lexus» скоїв наїзд заднім правим крилом свого автомобіля в лівий бік переднього бампера автомобіля «Mercedes».

Допитаний 27.07.2017 року в якості свідка згідно з вимогами ч.3 ст.269 КУпАП у місцевому суді ОСОБА_6 пояснив, що 19.06.2017 року приблизно об 11 год. 10 хв. він рухався на автомобілі «Lexus» по вул. Світлій в бік Харківської площі ближче до розподільної смуги. При виїзді на Харківську площу він відчув удар в заднє праве крило свого автомобіля, спричинений автомобілем «Mercedes» під керуванням ОСОБА_3 Сам він ніяких маневрів не робив, а рухався прямо, на що вказує те, що після ДТП колеса його автомобіля розташовувались прямо.

Покази ОСОБА_6 підтвердила в місцевому суді свідок ОСОБА_12

Зі схеми ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.2).

На фотознімках, доданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається розташування автомобілів після ДТП, напрям, локалізація і характер пошкоджень транспортних засобів «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, та «Lexus», д.н.з. НОМЕР_4.

Вказане дає підстави вважати, що зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху автомобіля марки «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Із висновку Київського НДІСЄ №16392/17-52/24610/17-52 від 18.12.2017 року вбачається, що з причин, вказаних в дослідницькій частині встановити величину кута між поздовжніми вісями автомобілів «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, та «Lexus», д.н.з. НОМЕР_4, та відповідно механізм їх контактування між собою, за наданим на дослідження обсягом матеріалів справи не можливо. Можливо лише вказати, що взаємне розташування даних транспортних засобів зображене на фотознімку № 18 близьке до того, яке було в момент їх первинного контактування. Первинно контактували між собою ліва передня бокова частина автомобіля Mercedes», державний номер НОМЕР_2, і права задня бокова частина автомобіля НОМЕР_5. Встановлений та вказаний в даному дослідженні характер утворення механічних пошкоджень на передній лівій частині автомобіля НОМЕР_6 (першочергово, напрям їх утворення), з технічної точки зору, не міг бути утворений за розвитком даної ДТП, як вказує в своїх поясненнях водій ОСОБА_6 У свою чергу можливість утворення комплексу пошкоджень автомобіля Mercedes», державний номер НОМЕР_2, за обставин та умов, що викладені у поясненнях водія ОСОБА_3, з тежнічної точки зору не виключається. Пояснення водія ОСОБА_6 в частині вказаного ним характеру та режиму руху керованого ним автомобіля НОМЕР_5, перед пригодою не узгоджуються з наявним комплексом слідової та речової інформації (а саме пошкодженнями автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2) та відповідно можуть вважатись, з технічної точки зору, не спроможними.

В свою чергу, пояснення водія ОСОБА_3 в частині параметрів розвитку пригоди, не суперечать встановленому характеру утворення пошкоджень на керованому ним автомобілі (в частині руху автомобіля НОМЕР_5, лівіше автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, деяким випередженням). За такої умови, пояснення водія ОСОБА_3 з технічної точки зору, можуть вважатись спроможними. У даній дорожній обстановці, виходячи з обставин та умов розвитку пригоди, що викладені в технічно спроможній версії розвитку пригоди, водій автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України.

У свою чергу, дії водія автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_6, в даному випадку та за наведених умов, доцільно регламентувати та оцінювати відносно вимог п.13.3 та (або) 10.1 ПДР України.

Із технічної точки зору водій автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, міг не мати технічної можливості уникнути даного зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, оскільки навіть зупинка керованого ним автомобіля до місця зіткнення транспортних засобів могла не виключати контактування транспортних засобів.

Враховуючи вище проведене дослідження, у експертів відсутні достатні підстави вбачати в діях водія автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, невідповідності вимогам п.12.3 ПДР, які б знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

Враховуючи наявний факт зіткнення даних транспортних засобів (автомобілів «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, та «Lexus», д.н.з. НОМЕР_4), а також враховуючи параметри руху даних транспортних засобів перед пригодою, що викладені в поясненнях водія ОСОБА_3, можна дійти висновку, що дії водія автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_6, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 13.3 та (або) 10.1 ПДР, а дана невідповідність, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП (а.с.27-36).

Допитаний у суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_9 підтримав наданий висновок та підтвердив, що у даній дорожній обстановці саме дії водія автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_6, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 13.3 та (або) 10.1 ПДР, та знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

При цьому, пояснення ОСОБА_3 судом першої інстанції обґрунтовано визнані спроможними з технічної точки зору, оскільки останній рухався на автомобілі «Mercedes» по вул. Світлій в бік Харківської площі ближче до правого краю проїжджої частини, а автомобіль «Lexus» рухався ліворуч від нього та перед виїздом на Харківську площу почав зміщуватись праворуч, створюючи тим самим перешкоду подальшому його руху. ОСОБА_3 застосував екстрене гальмування та подав водію автомобіля «Lexus» звуковий сигнал, проте водій автомобіля «Lexus» скоїв наїзд заднім правим крилом свого автомобіля в лівий бік переднього бампера автомобіля «Mercedes». Зазначені пояснення узгоджуються із схемою місця ДТП, на якій вбачається, що автомобіль «Mercedes» перебував на відстані 0,3-0,4 м. до правого краю проїжджої частині при її загальній довжині 5,2 м.

У свою чергу пояснення ОСОБА_6 стосовно обставин та механізму виникнення ДТП районним судом обґрунтовано визнані не спроможними, оскільки вони спростовуються пояснення водія ОСОБА_3 та висновком судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, з якого вбачається, що пояснення водія ОСОБА_6 в частині вказаного ним характеру та режиму руху керованого ним автомобіля «Lexus» перед пригодою не узгоджуються з наявним комплексом слідової та речової інформації та з технічної точки зору є неспроможними, оскільки в дослідницькій частині висновку експертизи шляхом аналізу пошкоджень на транспортних засобах було встановлено, що швидкість руху автомобіля «Lexus» була більшою за швидкість руху автомобіля «Mercedes», що унеможливлювало виникнення механізму ДТП за версією водія ОСОБА_6 та утворення механічних пошкоджень на автомобілі «Mercedes», характер яких встановлений експертним шляхом, а саме: напрямок утворення - ззаду наперед відносно поздовжньої осі автомобіля «Mercedes».

При цьому, будь-яких доказів невідповідності вимогам чинного законодавства висновку Київського НДІСЄ №16392/17-52/24610/17-52 від 18.12.2017 року ні у апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду представником ОСОБА_6 - адвокатом Криворучко Л.С. надано не було.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи за матеріалами адміністративної справи №18/01-18 від 18.01.2018 року, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.2.3.б, 13.1. ПДР України. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом дотримання вимог вищенаведених норм ПДР України. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.п.2.3.б, 13.1. ПДР, з яких невідповідність вимогам п.13.1 ПДР знаходиться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди,

У даній дорожній обстановці водій автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути даної ДТП з причин, викладених в дослідницькій частині. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_13 невідповідностей технічного характеру вимогам ПДР України, які б перебували в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП не вбачається підстав, викладених у дослідницькій частині (а.с.57-69).

Допитаний у апеляційному суді експерт ОСОБА_8 підтримав наданий висновок та зазначив, що у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_13 невідповідностей технічного характеру вимогам ПДР України, які б перебували в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП не вбачається.

В рішеннях ЄСПЛ по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Дослідивши висновок експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи за матеріалами адміністративної справи №18/01-18 від 18.01.2018 року з урахуванням ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції прийшов до переконання, що він, всупереч доводам апеляційної скарги, не може вважатися належним та допустимим доказом. В порушення вимог ст.273 КУпАП експертне дослідження було проведено за заявою представника учасника ДТП, що дає підстави сумніватися у його неупередженості. Крім того, експерт ОСОБА_8 не мав об'єктивної можливості всебічно дослідити обставини ДТП, оскільки оригінали матеріалів справи про адміністративне правопорушення йому не надавалися. Пошкоджені автомобілі учасників ДТП для зняття трасологічної інформації не досліджувалися.

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_6 - адвокат Криворучко Л.С. повідомила, що автомобіль НОМЕР_5, відремонтований власником.

Із огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про необхідність призначення повторної комплексної експертизи за наявності у матеріалах справи двох висновків експертів, які суперечать один одному, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вказане, посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 винуватий у вчиненні ДТП за участю ОСОБА_6, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки враховуючи обставини ДТП, механічні пошкодження автомобілів, пояснення учасників ДТП, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, судом першої інстанції було всебічно, повно та об'єктивно з'ясовано всі обставини скоєння ДТП, розгляд справи здійснено з дотриманням вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП та правильно зроблено висновок про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Із огляду на вищезазначене постанова Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 поновити строк на оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року.

Клопотання ОСОБА_6 про призначення повторної автотехнічної експертизи залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль