Справа № 359/8814/18
Провадження № 3/359/3337/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 листопада 2018 року м. Бориспіль
11.09.2018 до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Димитрове» Київської митниці ДФС з метою оформлення у митний режим "імпорт", було заявлено товар "Електричні освітлювальні прилади, які підвішуються або закріплюються на стелі чи на стіні, для використання в приміщенні - світильники підвісні, стельові та настінні в асортименті". Громадянином України, експертом із ЗЕП ОСОБА_2 ОСОБА_3 "Рабен Україна" було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ40ДЕ (далі - ЕМД), якій було присвоєно реєстраційний номер UA125230/2018/754530.
Згідно даних, вказаних у гр. 54 ЕМД № UA125230/2018/754530 від 11.09.2018, митна декларація подана, експертом із ЗЕП ТОВ "Рабен Україна" ОСОБА_2 та засвідчена електронним цифровим підписом.
Під час проведення митного огляду проведено перевірка та перерахування 100 відсотків пакувальних місць, та встановлено, що фактична кількість товарів не відповідає відомостям заявленим у МД, а саме:
Даний факт засвідчено Актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13.09.2018 №UA 125230/2018/754530.
Разом з тим, відповідно ст. 266 Митного кодексу України, декларант скористався можливістю провести фізичний огляд вантажу з метою перевірки відповідності опису і відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах, про що свідчить заява від 10.09.2018 № і (вх. 500/10-70-64-02/13 від 10.09.2018).
Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України - декларант зобовязаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів предявити товари, транспорті засоби комерційного значення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках визначених цим Кодексом та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.
Згідно з ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у шовному обсязі несе декларант.
Таким чином, експертом із ЗЕП ТОВ "Рабен Україна" ОСОБА_2 не заявлено за встановленою формою у ЕМД від 11.09.2018 року № UA 125230/2018/754530 точні та достовірні відомості про товар, який підлягає обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Підстав для перенесення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки судом не встановлено.
У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причина неявки суду не відома, явку представника не забезпечила. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло.
Представник митниці у судовому засіданні протокол підтримала та зазначила, що громадян України ОСОБА_2 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ст. 472 МК України, у звязку з чим просила застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 100% вартості товарів з конфіскацією зазначених товарів.
Суд, заслухавши пояснення представника митниці, розглянувши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, вину правопорушника ОСОБА_2 повністю доведеною.
Як вбачається з матеріалів справи та це встановлено судом, 11.09.2018 до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Димитрове» Київської митниці ДФС з метою оформлення у митний режим "імпорт", було заявлено товар "Електричні освітлювальні прилади, які підвішуються або закріплюються на стелі чи на стіні, для використання в приміщенні - світильники підвісні, стельові та настінні в асортименті". Громадянином України, експертом із ЗЕП ОСОБА_2 ОСОБА_3 "Рабен Україна" було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ40ДЕ (далі - ЕМД), якій було присвоєно реєстраційний номер UA125230/2018/754530.
Згідно даних, вказаних у гр. 54 ЕМД № UA125230/2018/754530 від 11.09.2018, митна декларація подана, експертом із ЗЕП ТОВ "Рабен Україна" ОСОБА_2 та засвідчена електронним цифровим підписом.
У відповідності до вимог статті 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів.
У ст. 257 МК України зазначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником.
Частиною 4 ст. 266 МК України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Відповідно ст. 266 Митного кодексу України, декларант скористався можливістю провести фізичний огляд вантажу з метою перевірки відповідностей опису (відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах, про що свідчить заява від 10.09.2018 № і (вх. 500/10-70-64-02/13 від 10.09.2018).
Під час проведення митного огляду, працівниками митниці проведена перевірка та перерахування 100 відсотків пакувальних місць, та встановлено, що фактична кількість товарів не відповідає відомостям заявленим у МД.
За результатами огляду складено акт про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13.09.2018 №UA 125230/2018/754530.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного Кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації. Відповідно до ч. 8 ст. 264 МКУ з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.
Порядок внесення змін до митної декларації визначається ст. 269 Митного кодексу України та постановою КМУ від 21.05.2012 р. № 450.
Однак, як вбачається з матеріалів справи експерт із ЗЕП ТОВ "Рабен Україна" ОСОБА_2 до митної служби з питань внесення змін до митної декларації не звертався.
Диспозицією ст. 472 МК України встановлено, що правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
У відповідності до ч. 13 ст. 264 МК України декларант та уповноважена ним особа несуть установлену Митним кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації.
Відповідно до ст. 23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, запобіганню вчинення нових правопорушень.
На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.
Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.
Своїми діями декларант Експерт із зовнішньоекономічних питань ТОВ «Рабен Україна» ОСОБА_2 не заявив за встановленою формою у ЕМД № UA125230/2018/754530 від 11.09.2018 р. точні та достовірні відомості, а саме про фактичну кількість товарів, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, чим вчинив порушення митних правил, яке передбачене ст. 472 МК України.
Зважаючи на викладене, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку представника митниці та зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення за ст. 472 МК України, у виді штрафу з конфіскацією вилучених товарів.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з громадянина України ОСОБА_2, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 257, 266, 472 МК України, ст.ст. 23, 33, 40-1 КУпАП України
п о с т а н о в и в :
Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк