Провадження № 33/824/70/18 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ СвінціцькоїО.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.01.2018, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Санкт-Петербург Російської Федерації, громадянина України, проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривень 40 копійок.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 5 листопада 2017 року о 11 годині 35 хвилин керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вулиць Ділової та Антоновича у м. Києві, порушив вимоги пунктів 2.3 &q?єв;б&q?ру; та 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед поворотом ліворуч не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Audi A5», номерний знак НОМЕР_2, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування вимог апеляційної скарги указав на порушення суддею місцевого суду при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи.

Окрім того, указав, що суддя під час розгляду справи не встановив та не дослідив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, та не встановив наявність чи відсутність порушень Правил дорожнього руху з боку водія автомобіля «Audi A5». Крім того, суддя не викликав і не допитав поліцейських, які складали протокол про адміністративне правопорушення, свідків дорожньо-транспортної пригоди, не призначив у справі необхідні експертизи.

Також зазначив, що наявна у справі схема дорожньо-транспортної пригоди не може бути належним доказом у справі, оскільки складена з порушенням вимог п. 4 Розділу VIII &qumi;Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі&q?ож;, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Також апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що судом першої інстанції копія постанови йому не була направлена, а його захисник ОСОБА_3 отримала її лише 07 лютого 2018 року.

Постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 14.05.2018 вказане клопотання було задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.01.2018.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, окрім того, уточнили вимоги апеляційної скарги, в яких просили провадження закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга непідлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_2 у порушенні ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів стверджуються зібраними у справі доказами.

Так, із пояснень потерпілої ОСОБА_4, які вона давала при з'ясуванні обставин ДТП вбачається, що 05.11.2017 року близько 11 год. 35 хв. вона на автомобілі НОМЕР_3 рухалась по вул. Антоновича в напрямку вул. Федорова у п'ятій смузі руху. На перехресті з вул. Діловою автомобіль «Volkswagen Golf», який рухався праворуч попереду, почав виконувати лівий поворот. Вона намагалась попередити зіткнення транспортних засобів шляхом гальмування та здійснення відвороту вліво, проте уникнути зіткнення не вдалося.

Із пояснень, які ОСОБА_2 давав у ході з'ясування обставин ДТП вбачається, що він визнавав обставини вчинення ДТП, за яких 05.11.2017 року близько 11.30 він рухався у 4-му ряду по вул. Антоновича в напрямку вул. Федорова. На перехресті з вул. Діловою він розпочав маневр перестроювання вліво, маючи намір припаркуватися, під час якого відбулося зіткнення з автомобілем «Audi A5», який рухався по смузі руху, на яку він перестроювався. Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.01.2018 року ці обставини ОСОБА_2 визнав при розгляді справи у суді першої інстанції.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення стверджується: поясненнями свідка ОСОБА_5, протоколом огляду місця ДТП та схемою місця ДТП, іншими доказами.

Дослідивши указані докази та давши їм належну юридичну оцінку, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікацій його дій за ст. 124 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та обгрунтовано, із дотриманням вимог ст. 23 і ст.33 КУпАП наклав на нього стягнення у виді штрафу, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги в частині неповноти судового розгляду не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що всі обставини справи з'ясовані повно та об'єктивно, висновки суду обґрунтовані доказами і належним чином мотивовані.

Посилання апелянта на те, що судя не допитав поліцейських, які складали протокол про адміністративне правопорушення, свідків дорожньо-транспортної пригодита не призначив експертизне дають підстав для скасування постанови судді від 15.01.2018 року. Так, матеріали справи не містять даних про те, що у ході розгляду справи суддею місцевого суду заявлялись клопотання про вчинення зазначених процесуальних дій, підстав, які би указували на необхідність їх вчинення за ініціативи суду першої інстанції у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено із урахуванням визнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення самим ОСОБА_2 та сукупності інших доказів, які указують на доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що схема ДТП є не належним доказом не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, схема ДТП є додатком до протоколу огляду місця ДТП, який містить усю необхідну інформацію. Суд звертає увагу на те, що ця схема складалась у присутності понятих та ОСОБА_2, який не висловив будь-яких зауважень як до усієї схеми в цілому, так і до наявної на ній інформації. Будь-яких зауважень чи непогодження із інформацією, наявною на зазначеній схемі у апеляційній скарзі не наведено. Суд зважає при цьому на те, що окрім зазначеної схеми матеріали справи містять інші докази, які у своїй сукупності указують на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не ґрунтуються ні на вимогах нормативних документів, ні на матеріалах справи доводи апеляційної скарги в частині можливої наявності вини у вчиненні ДТП водія ОСОБА_4 Так, відповідно до матеріалів справи водій ОСОБА_4 рухалась у свої смузі руху, яку почав перетинати автомобіль під керуванням ОСОБА_2, здійснюючи перестроювання, який перед виконанням маневру зміни напрямку руху повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху. Відповідно до п.1.4. ПДР України водій ОСОБА_4 мала право розраховувати на те, що водій ОСОБА_2 також буде виконувати вимоги ПДР України. Тобто, рухаючись у своїй смузі руху ОСОБА_4 мала право розраховувати на те, що ОСОБА_2 змінюючи напрямок руху шляхом перестроювання у іншу смугу руху, не створить для неї небезпеки для руху, та відповідно до вимог п.10.3 ПДР України дасть дорогу її транспортному засобу, як транспортному засобу, яких рухається по смузі руху на яку він мав намір перестроїтись. Порушення водієм ОСОБА_2 зазначених вище вимог ПДР України призвело до зіткнення транспортних засобів. Тобто ці порушення перебувають у прямому причинному зв'язку із зіткненням транспортних засобів та їх наступним пошкодженням.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги в частині значного перевищення швидкості руху водієм ОСОБА_4 Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок ДТП була пошкоджена ліва частина автомобіля «Volkswagen Golf». Ця обставина, у поєднанні із поясненнями учасників ДТП та свідка, дає підстави стверджувати те, що із моменту початку виконання маневру водієм ОСОБА_2 до зіткнення транспортних засобів пройшов незначний проміжок часу, протягом якого водій ОСОБА_4 здійснила екстрене гальмування та маневр відвороту вліво, а автомобіль «Volkswagen Golf» в момент зіткнення із автомобілем «Audi A5» перебував під кутом до повздовжньої осі проїзної частини дороги. Ця обставина спростовує доводи апеляційної скарги про надмірну швидкість автомобіля «Audi A5» перед зіткненням, а також пояснення водія ОСОБА_2 про те, що перед початком виконання маневру від впевнився, що позаду нього відсутні транспортні засоби.

Суд вважає, що висновок проведеної у справі судової автотехнічної експертизи № 10492/10493/18-52 від 16.11.2018 року не спростовує висновків судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв'язку із чим її залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька