Справа № 136/586/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Стадник С.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, працюючої сільським головою Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.3 ст. 41КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення №ВН407/210/АВ/П/ПТ від 28.03.2018 року слідує, що у 2017 році сільський голова Білянської сільської ради ОСОБА_1 неодноразово укладала договори цивільно-правового характеру з фізичною особою ОСОБА_2, який має повні ознаки трудового договору, оскільки працівник прийнята на посаду бухгалтера, яка є в штатному розписі сільської ради, чим порушено вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України фактично допустила працівника до роботи без оформлення трудового договору, при цьому не повідомила ДФС про прийняття працівника, за що відповідальність передбачена за ч.3 статті 41 КЗпП України.

В судовому засіданні голова Білянської сільської ради ОСОБА_1 обставини викладені в протоколі заперечила пояснивши суду, що на посаду бухгалтера Білянської с/р було проведено відкритий конкурс. Осіб, які відповідали б вимогам до вказаної посади не виявилось, у звязку з чим було вирішено організувати бухгалтерський облік шляхом укладення цивільно-правової угоди з відповідним субєктом, оскільки самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо керівником не може застосовуватися в бюджетних установах. Таким чином, з метою організації бухгалтерського обліку в 2017-2018 р. Білянська сільська рада укладала з ОСОБА_2 цивільно правові угоди (далі ЦПД), предметом яких є надання бухгалтерських послуг, ведення бухгалтерського обліку, складання, підписання і подання фінансової та податкової звітності тощо. При виконанні угоди фізична особа не підлягала внутрішньому трудовому розпорядку, вона не подавала сільській раді трудову книжку, з нею не укладався трудовий договір у визначеному статтею 24 КЗпП України порядку, при цьому вона організовувала свою роботу самостійно. Вказані обставини залишилися поза увагою державного інспектора праці, який формально підійшов до оцінки зазначених обставин, у звязку з чим ОСОБА_1 вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що в 2017-2018 р. вона укладала з Біляською сільською радою цивільно-правові угоди з приводу надання бухгалтерських послуг, які полягали у веденні бухгалтерського обліку, складанні, підписанні і поданні фінансової та податкової звітності тощо. При виконанні угоди вона не підлягала внутрішньому трудовому розпорядку, не подавала для оформлення трудову книжку, з нею не укладався трудовий договір у визначеному статтею 24 КЗпП України порядку, при цьому вона організовувала свою роботу самостійно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, суд встановив, що в період з 27 по 28 березня 2018 року головним державним інспектором Управління Держпраці у Вінницькій області проведено інспекційне відвідування Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області щодо дотримання вимог трудового законодавства. Висновки перевірки було викладено в Акті №ВН407/210/АВ від 28.03.2018 року (далі Акт), яким встановлено порушення головою Білянської сільської ради ОСОБА_1 вимог статті 24 КЗпП України, а саме допуск до роботи фізичної особи ОСОБА_2 без укладення трудового договору.

Згідно чинного законодавства про працю України, трудовими відносинами є відносини, що вникають між найманим працівником та роботодавцем і засновуються на укладеному між ними трудовому договорі.

Стаття 21 КЗпП України встановлює, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з частиною 3 статті 21 КЗпП особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" вказано, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Частинами 1, 3 статті 24 КЗпП встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Частина перша статті 23 КЗпП передбачає, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду) для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації; працівник підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Судом встановлено, що 3 січня 2017 року між Білянською сільською радою (далі - Замовник) та ОСОБА_2 (далі - Виконавець) було укладено цивільно-правову угоду про надання бухгалтерських послуг, за умовами якої виконавець на власний ризик, самостійно зобов'язалася організувати виконання роботи, при цьому вона не підпадала під дію правил внутрішнього трудового розпорядку. Вказаний договір є строковим, оскільки укладений на період з 03.01.2017 року до 28.02.2017 року. Після надання послуг передбачених угодою, виконавцеві було виплачено винагороду визначену домовленістю сторін.

Причиною укладення цивільної-правової угоди з ОСОБА_2 стало те, що осіб, які відповідали б займаній посаді і взяли участь в конкурсі на заміщення вакантної посади бухгалтера не виявилось. Через віддаленість місцезнаходження органу місцевого самоврядування та погане транспортне сполучення бажаючих спеціалістів з бухгалтерського обліку, зареєстрованих як підприємці, не виявилось. Оскільки у бюджетних установах керівник не вправі самостійно вести бухгалтерський облік та складати звітність, з метою дотримання положень Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", а також недопущення зупинення роботи органу місцевого самоврядування було прийнято рішення про ведення бухгалтерського обліку шляхом укладення цивільно-правової угоди, у зв'язку з чим аналогічні договори і надалі укладалися між Білянською сільською радою і ОСОБА_2

З пояснень ОСОБА_2, а також матеріалів справи суд встановив, що її волевиявлення було спрямоване на виникнення не відносин трудового найму, а цивільно-правових відносин надання послуг на протязі дії договору, вона не подавала замовнику трудову книжку, з нею не укладався трудовий договір у визначеному статтею 24 КЗпП України порядку, вони не підлягала внутрішньому трудовому розпорядку, організовувала свою роботу самостійно, отримувала винагороду за актами приймання-передачі виконаних робіт, крім цього на неї не розповсюджувалися гарантій і пільги працівників підприємства.

Із наявного в матеріалах справи звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за січень-лютий 2017 року вбачається звітування Білянської сільської ради у визначені строки до контролюючих органів з інформуванням останніх про наявність укладеної цивільно-правової угоди.

Сплата до бюджету єдиного соціального внеску, податку на доходи фізичних осіб, військового збору, що сплачується податковими агентами, підтверджуються інформацією про проведені платежі.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації конституційного права на працю, зокрема шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.

Фізичні особи можуть виконувати роботи (надавати послуги) як на підставі трудового договору, так і на підставі цивільно-правового договору. Під час виконання робіт (надання послуг) за трудовим договором мають дотримуватися вимоги трудового законодавства, а за умови укладання ЦПД на виконання роботи (надання послуг) керуються цивільним законодавством.

Визнавати цивільно-правові відносини трудовими можна лише в судовому порядку, оскільки спори щодо відмови в прийнятті на роботу осіб, з якими роботодавець згідно із чинним законодавством зобовязаний укласти трудовий договір, розглядаються безпосередньо в районних, районних у містах, міських або міськрайонних судах (п.6 ч.2 ст.232 КЗпП).

Таким чином, у разі виникнення спору щодо правомірності укладеного договору (трудового, цивільного) зазначене питання має вирішуватися в судовому порядку за позовом особи чиї права порушено.

Рішення судів про визнання договору між Білянською сільською радою та ОСОБА_2 удаваним відсутні, а недійсність таких угод прямо не передбачена законом, тому твердження про намір приховати реально існуючі трудові відносини не ґрунтуються на вимогах закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки законодавство не містить обов'язкових приписів у яких випадках сторони зобов'язані укладати трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт, суд прийшов до переконання, що сторони договору вільні у своєму виборі щодо форми оформлення їх відносин, а тому на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність в діях голови Білянської сільської ради ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 41 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі ст.247 ч.1 п.1 цього Кодексу.

Керуючись ст. 41 ч.3, 221, 247, 251, 252, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 41 КУпАП відносно голови Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_1 на підставі ст. 247 ч.1 п.1 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С.І. Стадник