Справа № 755/4366/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який має на утриманню малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

09 лютого 2018 року о 19 год 50 хв ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ford Focus», д/н НОМЕР_1 по вул. Райдужній, 37, не надав переваги в русі пішоходам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які здійснювали перехід проїзної частини по нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого відбувся наїзд на пішоходів, що призвело до пошкодження транспортного засобу та травмування пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_1, порушив пункт 18.1 правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 частково визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення та зазначив, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась, частково через те, що його засліпило фарами автомобіля, який рухався у зустрічному напрямку, тому у нього була погана видимість, через це не встиг зупинитись перед пішохідним переходом та здійснив наїзд на пішоходів. При виїзді на пішохідний перехід не бачив пішоходів. Просив суд не позбавляти права керування.

Також в судовому засіданні заслухано пояснення потерпілої ОСОБА_2, яка пояснила, що 09 лютого 2018 року о 19 год 20 хв вона почала рухалась пішохідним переходом коли помітила, що дорога вільна. Дійшовши до середини проїжджої частини замітила, що автомобіль, який рухався з правої сторони, завершуючи рух, наїхав на неї та ще одного пішохода перед самим тротуаром. Після зіткнення не пам'ятає жодних обставин, які відбувались після дорожньо-транспортної пригоди. В результаті зіткнення ОСОБА_6 було завдано пошкодження нижніх кінцівок та голови. Крім того ОСОБА_2 зазначила, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди по даний час ОСОБА_1 не матеріально не допомагав їй в лікуванні. У зв'язку із вищезазначеним просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, передбаченої ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Суддя, заслухавши учасників дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім часткового визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2017 року серії БД № 236086, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 18.1 правил дорожнього руху України, рапортом інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у м. Києві, висновком Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 16 лютого 2018 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 лютого 2018 року, схемою пригоди від 09 лютого 2018 року, медичною довідкою № 30 від 17 лютого 2018 року виданою МКЛШМД ОСОБА_2 та поясненнями учасників події.

Як роз'яснено в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, частково визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, в результаті дорожньо-транспортної пригоди завдано шкоди здоров'ю ОСОБА_2 та ОСОБА_5, заподіяна шкода не відшкодована особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 124, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: