Справа № 214/3188/18
3/214/1316/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 липня 2018 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11.05.2018 року о 17.19 год. ОСОБА_2, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, керував транспортним засобом марки Viper MX 50F, р/н НОМЕР_1, по автодорозі по вул. Спаська біля буд.5 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння: порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_3 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи та уникнення можливості зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду судом справи.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 072472 від 11.05.2018 року, рапортом інспектора ПП ОСОБА_4, в яких зазначені обставини керування ОСОБА_2 мотоциклом НОМЕР_2, по автодорозі по вул. Спаська біля буд.5 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області 11.05.2018 року о 17.19 год. з явними ознаками наркотичного спяніння та відмови від проходження медичного огляду на встановлення такого стану у встановленому законом порядку.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом до моменту предявлення працівниками поліції вимоги щодо проходження огляду на стан спяніння підтверджується оглянутим судом відеозаписом на диску DVD-R з боді-камери та постановою серії ВР №163523 від 11.05.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Як слідує з рапорту інспектора ПП ОСОБА_4, що також зафіксовано на відеозаписі з боді-камери, причиною зупинки ОСОБА_2 стало надходження орієнтування на вказаний транспортний засіб по автопатрулю «201».

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного спяніння порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_2 в розумінні п.4 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан спяніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан наркотичного спяніння він проводиться виключно в найближчому закладі охорони здоровя, якому надається право проведення такого огляду з обовязковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

Оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери встановлено, що ОСОБА_2 дійсно поводив себе не адекватно, агресивно, мав порушення координації рухів, а на вимогу поліцейських пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння в КЗ «Криворізький ПНД» ДОР відмовився. Вказані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Що стосується показів свідка ОСОБА_7, то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони повністю спростовуються оглянутим судом відеозаписом та обсягом інших наявних письмових доказів по справі.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення повторно протягом року підтверджується постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.10.2017 року (справа № 214/4683/17), яка набрала законної сили 24.10.2017 року, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку про доведеність відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, що є свідченням порушення ним п.2.5 ПДР України, а відтак і наявності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, вчинене повторно протягом року.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.5 ПДР, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

Обираючи вид і міру стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2, який фактично вину не визнав, від явок до суду ухилявся, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, на даний час відносно нього в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000499 від 15.02.2017 року про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.321 КК України, а також з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу мотоцикла НОМЕР_2, який фактично належить ОСОБА_8

Підстав для застосування іншого виду адміністративного стягнення позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд не вбачає, оскільки правопорушення ОСОБА_2 вчинив як особа, яка керувала транспортним засобом, не маючи спеціального дозволу на керування транспортними засобами, адже такого дозволу у встановленому законом порядку він не отримував, що підтверджується відомостями з Національної автоматизованої інформаційної системи, що відповідатиме позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеній в п.28 Постанови №5 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, 130 ч.2, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко