Єдиний унікальний номер 448/1347/18
Провадження № 3/448/451/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2018 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Головного управління ДФС у Львівської області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого (згідно даних протоколу),

за ч.1 ст.164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, здійснював реалізацію паливно-мастильних матеріалів (дизельного палива) без відповідних дозвільних документів, зокрема, без реєстрації вказаної підприємницької діяльності в органах ДФС та без реєстратора розрахункових операцій за адресою: с.Шегині, вул. Дружби Народів, 208-а.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, своєчасно та належно повідомлявся про розгляд справи на 26.09.2018 року, 16.10.2018 року та на 29.11.2018 року, однак останній в судове засідання на вищевказаний час (дати) не зявився, проте надсилав клопотання в яких просив розгляд даної справи відкласти у звязку з тим, що має незадовільний стан здоровя, про що подав відповідні виписки з медичного закладу. Однак, в жодній медичній довідці, адресованій суду, не було вказано, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1, не спроможний прибути в судове засідання.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Оскільки ОСОБА_1, будучи повідомлений належним чином, повторно не зявився в судове засідання, та свідомо затягував розгляд вказаної адміністративної справи, зловживаючи своїми правами на відкладення розгляду справи, а наявні в матеріалах докази достатні, на думку судді, для прийняття законного рішення щодо захисту прав і свобод громадян, власності, та конституційного ладу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст.ст. 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серій ЛВ №4 від 06.09.2018р. та фото таблицями доданими до вказаного протоколу;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1, з яких відомо, що такий від дачі пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2, з яких вбачається, що 06.09.2018 року він прямував на належному йому транспортному засобі населеним пунктом Шегині Мостиського району. В подальшому побачив табличку АЗС, а тому вирішив «дозаправити» свій транспортний засіб. Підїхавши до АЗС до нього вийшов літній чоловік, на вигляд років 60 та заправив його транспортний засіб дизпаливом на суму 182 грн., однак жодного чеку за вказану операцію не надав;

-іншими документами доданими до протоколу.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1, дії працівників ДФС щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього,- суду не скеровував.

Також суддя відноситься критично до письмових показів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, які він надав суду, та розцінює такі, як намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1, міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП - провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Дозвільна система у сфері господарської діяльності - сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, адміністраторами та суб'єктами господарювання у зв'язку з видачою документів дозвільного характеру, переоформленням, анулюванням документів дозвільного характеру.

Дозвільні органи - суб'єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

Документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, котрий має незадовільний стан здоровя, ступінь його вини та майновий стан, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення у мінімальному розмірі, що передбачене санкцією ч.1 ст.164 КУпАП, зокрема у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією сировини, грошей та обладнання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762грн. х 0,2=352, 40 грн.).

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з конфіскацією сировини, грошей та обладнання (дизельного палива, котре знаходиться в металевій бочці ємністю 50 тон, грошових коштів в сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривень та обладнання АЗС, що були повернуті під розписку ОСОБА_1В.).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.Б. Білоус