П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2018 Справа №607/3595/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління ДФС у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, фізична особа підприємець, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1

за ч.1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області проведено планову документальну перевірку ФО-підпрниємця ОСОБА_2 неутримання та неперахування податку на доходи фізичних осіб при виплаті коштів фізичним особам протягом 2015 року в порушення п.п. 162.1.1. п.162.1 ст. 162, п.п. 164.2, ст.164 п.167.1 ст. 167, п.п. «а» п.171.2 ст.171, п.п. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії №46 від 26.02.2018року, актом № 1064/19-00-13-06/НОМЕР_1 від 26.02.2018 року.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

При накладенні адміністративного стягнення, суд, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 40-1, 163-4, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (2) двох до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) гривні в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.алозгідно:

: