АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/3623/18 Суддя 1-ї інстанції: Єфіменко Н.В.
Провадження № 33/790/630/18
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П. в режимі відео конференції за участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ

Постановою судді Київського районного суду міста Харкова від 19.04.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, 23.02.2018 року о 12:50 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 287, ОСОБА_2 керував автомобілем Opel Vectra, реєстраційний номер SCZ63XM, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 19.04.2018 року скасувати, а також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що копію оскаржуваної постанови йому було направлено на адресу реєстрації, а на даний момент він перебуває під вартою ХУВП № 27, і отримав її лише 21.05.2018 року від його захисника.

В апеляційній скарзі вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, її було винесено за його відсутності, без належного повідомлення про час та місце судового розгляду, оскільки з 19.03.2018 року знаходиться в ХУВП № 27, про що також подавав відповідне клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, приходжу до висновку про необхідність задоволення його клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою, оскільки ОСОБА_2 з 19.03.2018 року утримується в установі виконання покарань та не був присутнім 19.04.2018 року під час розгляду судом складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Враховуючи, що з копією судового рішення він ознайомився 21.05.2018 року, що не спростовано, вважаю за можливе поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Разом з цим, підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_2 не встановлено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до матеріалів справи, 23.02.2018 року о 12.50 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 287, ОСОБА_2 керував автомобілем Opel Vectra, р.н. SCZ63XM, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Викладені у протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння. Зміст цих пояснень апелянтом не спростовано.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому в присутності двох свідків на запитання співробітника поліції чи згодний ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі, зафіксована відмова останнього від проходження такого огляду. При цьому, на відеозаписі вказано час 23.02.2018 року 13.04 година. Відповідно до положень ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а також ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння. ОСОБА_2 пояснив апеляційному суду, що на відеозаписі відображений він, та останній не спростовував того факту, що саме він був водієм автомобіля. Разом з тиам, апеляційний суд вважає, що заслуговують на увагу зауваження ОСОБА_2 про невідповідність часу, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення з позначенням часу, вказаних на відеозаписах, проте розцінює вказану обставину як технічну помилку, яка в даному випадку не впливає на обгрунтованість прийнятого суддею рішення, оскільки ОСОБА_2, як встановлено з відеозапису, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, і судом першої інстанції застосоване адміністративне стягнення в межах вказаної правової норми. Апелянт також звернув увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений на ОСОБА_2, а співробітник поліції, як вбачається з відеозапису, звертався до особи на ім'я «Олександр». Разом з цим, ОСОБА_2 підтвердив, що саме він був за кермом транспортного засобу, та не спростовував факту зупинки автомобіля під його керуванням та його участі в подіях, що зафіксовані на переглянутому відеозаписі. З огляду на викладене, враховуючи досліджений відеозапис, не вбачається підстав для скасування постанови судді. Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2018 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, а вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову - без змін.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик