Дата документу Справа № 337/2646/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/112/18 Головуючий в 1 інст. Нещеретна Л.М.
Єдиний унікальний №337/2646/18 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю ОСОБА_2 та його захисника адвоката Касьяненко Г.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року, в якій також порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із накладенням стягнення у вигляді адміністративного штрафу 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно матеріалів справи, на розгляд до Хортицького районного суду міста Запоріжжя надійшли адміністративні матеріали з протоколами про адміністративне правопорушення від 19.06.2018 року серії БД №054186, від 19.06.2018 року серії БД №077772 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №054186 від 19.06.2018 року, 18.06.2018 року о 23.55 год. по вул. Новгородська, 24-а в м. Запоріжжі, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода, млява мова). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №077772 від 19.06.2018 року, 19.06.2018 року о 03.20 год. по вул. Новгородська, 3 в м. Запоріжжі, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2щодо поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на ту обставину, що на час розгляду справи судом він за адресою, вказаною в протоколі не проживав та звертався до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, в якому зазначив свою нову адресу. Однак судом було направлено судову повістку за старою адресою, тому він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Крім того, вказує, що за матеріалам справи розгляд було призначено на 30.08.2018 року, а постанова прийнята 31.08.2018 року, що на його думку є грубим порушенням процесуального права.

По суті скарги, вказує, що постанова прийнята без додержання принципів законності та верховенства права, а також при розгляді було порушено його право на захист. Вважає, що судом розглянуто справу однобічно, оскільки прийнято докази тільки однієї сторони. Вказує, що поліцейськими порушено порядок та вимоги до складання матеріалів. Протоколи та додані до них матеріали не містять всіх необхідних даних для розгляду справи. Копію протоколів йому не було вручено та до справи не долучено його письмові пояснення.

Враховуючи викладене, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції та повернути матеріали на доопрацювання.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисника адвоката Касьяненко Г.О., які підтримали апеляційну скаргу, підтримали клопотання про поновлення строку на оскарження постанови, однак змінили свої вимоги та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не приймав участі при розгляді справи, а судом першої інстанції не було належним чином повідомлено ні правопорушника ні його захисника про розгляд справи саме 31.08.2018 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження і тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті:

Суддею виконані вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2, складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №054186 та БД №077772 від 19.06.2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7; рапортами працівників поліції; актами огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписами з відеореєстраторів.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення від 19.06.2018 серії БД №054186 та БД №077772, ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп'яніння.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_2, транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння і відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Доводи щодо порушень інспекторами поліції порядку оформлення матеріалів справи, є необґрунтованими і повністю спростовуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини щодо подій 19.06.2018 року та відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Стосовно порушення права на захист в сенсі того, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в апеляційній скарзі порушення суддею дійсно мають місце, однак ці права були відновлені під час розгляду апеляційною інстанцією.

Відповідно до ст.268 КУпАП в засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захиснику було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, однак таких доказів суду апеляційної інстанції не надано.

Вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною та підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі держави.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_2строк на апеляційне оскарження постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас