Справа № 454/2411/17 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 33/783/1470/17 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року,

встановив:

постановою Сокальського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті) гривень в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. 00 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 15 вересня 2017 року о 21 год. 30 хв. в порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1 в смт. Жвирка по вул. Львівській, Сокальського району Львівської області, в стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову та просить її скасувати.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням, так як суд першої інстанції всупереч ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження усіх обставин справи у їх сукупності. Апелянт вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою його заяву про те, що відповідно до ч.2 ст. 272 дана справа не підсудна Сокальському районному суду Львівської області. Більше того, звертає увагу, що мотивувальна частина даної постанови практично відсутня, а висновки суду про його вину є суперечливими і відповідають лише змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складене працівниками поліції.

Вивчивши матеріали справи №454/2411/17, заслухавши доводи представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2017 року серії БД №083965 (а.с.1) та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2).

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до Наказу МВС № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп'яніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Таким чином, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2017 року серії БД №083965 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, відтак доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду, є безпідставними, з огляду на те, що відповідно до вищенаведеного Наказу МВС № 1452/735 від 09.11.2015, такий складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп'яніння.

Більше того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 заявив клопотання про витребування з Сокальської комунальної центральної районної лікарні акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на основі якого був виданий вищенаведений висновок щодо ОСОБА_1

12 лютого 2018 року до суду апеляційної інстанції надійшов вищенаведений акт, який відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 №1376.

Також в апеляційній скарзі вказано, що лікар, який надав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 вересня 2017 року серії БД №083965, не відібрав зразки біологічного середовища, зокрема крові та не провів жодного дослідження на стан алкогольного сп'яніння.

Натомість методика, згідно якої проводився медичний огляд ОСОБА_1 передбачена спільним наказом Міністра внутрішніх справ України і Міністра охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не містить обов'язку проведення лабораторного дослідження такого біологічного середовища, як кров.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області