П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 19 червня 2018 року об 11:35 годині по пр. В.Маяковського, 52 у м. Києві, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21154, д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців, бліда шкіра обличчя), від проходження огляду на стан сп'яніння, в установленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, вважає її протиправною через невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт заперечує, що під час зупинки перебував у стані наркотичного сп'яніння, оскільки ніколи в житті не вживав наркотичні засоби, окрім цього в протоколі взагалі не зазначено від проходження якого огляду він відмовився, і яку саме процедуру огляду порушив, адже пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, йому ніхто не пропонував. До того ж після нібито пройденого огляду, його ніхто не відсторонив від керування транспортним засобом, і тому зазначені відомості про перебування його у стані наркотичного сп'яніння не можуть відповідати дійсності. Окрім цього, апелянт впевнений, що працівники поліції сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення, оскільки примірник який було йому вручено не є ідентичним з тим що міститься в матеріалах справи, а саме в протоколі, який знаходиться у справі було дописано частину статті за якою його обвинувачують, тоді як в копії протоколу такі відомості відсутні. Також, вважає що він не може бути притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, так як дане правопорушення він начебто вчинив повторно протягом року, і за вказаною статтею рішенням суду він вже визнаний винним, і враховуючи дані обставини, його мали звинуватити за ч.2 ст.130 КУпАП, тому, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Також, апелянт просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки про час та місце розгляду справи він належним чином повідомлений не був, а про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 06.09.2018 року, у зв'язку з чим причину пропуску строку, просить вважати поважною.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта, про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 18.07.2018 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_2, при цьому матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення, гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_2, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови суду І-ї інстанції.

Так, право правопорушника бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №428092 від 19.06.2018 року, у якому викладені обставини вчинення правопорушення, а саме: що ОСОБА_2у присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку; відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився.

Вказаний відеозапис був переглянутий і в ході апеляційного розгляду даної справи.

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Доводи про те, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вказані дії він вчинив повторно протягом року, суд вважає такими, що не можуть вплинути на законність оскаржуваної постанови.

Так, виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд позбавлений можливості притягнути його за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Посилання на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки в копії яка вручалась ОСОБА_2 відсутня частина статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, однак вказана обставина не може суттєво вплинути на законність оскаржуваної постанови. Так, ОСОБА_2 чи його захисник у будь-який момент мали можливість ознайомитись з матеріалами справи та з'ясувати за якою частиною вказаної статті особа притягується до адміністративної відповідальності.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення є грубим порушенням ПДР України.

Тому, із стягненням у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива