Провадження №3/748/679/18
Єдиний унікальний № 748/1341/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Криворученко Д.П., при секретарі Сидор А.В., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові адміністративний матеріал, який надійшов з Управлінням патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, учасника бойових дій, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 13.05.2018 р., об 0520 год. ОСОБА_1 на 142 км автомобільної дороги «М-01» сполученням «Київ Чернігів ОСОБА_2» керував автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на визначення стану спяніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що 13.05.2018 року дійсно вживав спиртне, однак автомобілем не керував, а їм їхав товариш ОСОБА_3. Коли той їхав, то різко загальмував і автомобіль заглухнув. Це було на полі, у районі с. Шестовиця Чернігівського району. У цей момент підійшли працівники поліції, спитали документи, однак у водія документів не було, а тому на нього, як власника автомобіля, після проходження освідування приладом «Драгер» склали протокол про керування автомобілем у стані спяніння. Однак він у дійсності не керував автомобілем, бо був випивший, але працівники поліції не це не звернули уваги.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_3 пояснив, що дійсно керував автомобілем ОСОБА_1, так як останній вживав спиртне, однак працівники поліції звинуватили саме ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані спяніння, адже він є його власником, а він не має посвідчення водія.

Допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що працівники поліції їх запросили бути свідками проходження освідування ОСОБА_1 для визначення стану спяніння. Чи керував він автомобілем вони не бачили. При цьому ОСОБА_1 заперечував, що керував транспортним засобом.

Допитана у суді як свідок ОСОБА_6 поліцейський 2 взводу 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області пояснила, що під час патрулювання Чернігівського району, біля м. Чернігова, було встановлено, як автомобіль марки «Нива» різко загальмував та зупинився. Потім водій та пасажир автомобіля почали бігати та мінятись місцями. Вони вирішили їх перевірити і зясувалось, що ОСОБА_1, який є власником автомобіля, мав явні ознаки спяніння. Його перевірили у присутності двох свідків приладом «Драгер» - мало місце алкогольне спяніння, у звязку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, однак протокол він відмовився підписувати. При цьому він не мав при собі документів, окрім посвідчення учасника бойових дій. Чи дійсно ОСОБА_1 безпосередньо керував транспортним засобом вона стовідсотково сказати не може і відео фіксація цього факту відсутня. Під час спілкування ОСОБА_1 заперечував, що керував автомобілем.

Дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №089997 від 13.05.2018 року встановлено, що він складений об 0530 год. поліцейським ОСОБА_6 про те, що 13.05.2018 р., об 0520 год. ОСОБА_1 на 142 км автомобільної дороги «М-01» сполученням «Київ Чернігів ОСОБА_2» керував автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на визначення стану спяніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до приписів ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особи яка склала адміністративний протокол та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до обєктивного висновку, що факт керування ОСОБА_1 13.05.2018 р., об 0520 год. автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, не доведено у судовому засіданні, оскільки належні свідки та докази такого факту відсутні.

Суд не може покласти в основу звинувачення ОСОБА_1 - керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, показання свідка ОСОБА_6, оскільки вони не є категоричними і є такими, що не підтверджені іншими доказами, з тим щоб суд міг оцінити їх у сукупності, поза розумним сумнівом, і прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини - це правове положення, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом.

Суть презумпції невинуватості не в тому, що особа є невинуватою, а в тому, що існує припущення щодо її невинуватості.

Презумпція невинуватості не може бути виправдана одним лише ліберальним прагненням полегшити становище обвинуваченого. Вона стимулює доказування вини особи і доки цього не буде досягнуто, ніхто не може бути визнаний винним.

Таким чином, показання ОСОБА_1 не спростовані.

Оцінивши досліджені докази, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення недоведена в судовому засіданні, а тому у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 п.3 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Криворученко Д.П.