Справа № 359/3027/18 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю. В.
Провадження № 33/780/749/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 31.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 12 квітня 2018 року о 10 годині 30 хвилин в районі естакади термінала «Д» ДПМА «Бориспіль» керував транспортним засобом автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, обстановка не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2018 року, вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутнє зворотне повідомлення про отримання ним судової повістки про виклик до суду на 26 квітня 2018 року, тобто на день розгляду справи. Таким чином, правопорушник не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи. Також зазначив, що постанову отримав по пошті тільки в липні 2018 року, в звязку з чим, ним з поважних причин пропущено строк для подачі апеляційної скарги.

Апелянт вказав, що від проходження огляду на стан наркотичного спяніння він не відмовлявся. При цьому зазначив, що звинувачення є незрозумілим, адже складається з двох частин: 1) керував з ознаками наркотичного спяніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Таким чином, стає незрозумілим, в чому саме він обвинувачується, в керуванні з ознаками наркотичного спяніння чи відмові від проходження огляду.

Крім того, апелянт вказав, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. У поясненнях свідків також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоровя.

Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан спяніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не зявився, про дату, місце та час судового засідання був належним чином повідомлений (а.с. 25).

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа)при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи завдано майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, суддя міськрайонного суду дотримався вказаних вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини у вчиненні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 164958 від 12 квітня 2018 року (а.с. 2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду (а.с. 3), розпискою про залишення транспортного засобу на зберігання (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5, 6), рапортом інспектора поліції (а.с. 7), даними відеозапису з боді камер працівників поліції (а.с. 11).

Твердження апелянта про те, що у протоколі не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду, є безпідставними та повністю спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо доводів апелянта про те, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан спяніння, то вони не заслуговують на увагу, оскільки нічим не підтверджені.

За таких обставин, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2018 року, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Що ж стосується доводів ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, то вони є слушними та підлягають до задоволення, оскільки останній в судовому засіданні суду першої інстанції присутнім не був, а оскаржувану постанову отримав по пошті в липні місяці 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1