АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» березня 2018 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на постанову Першотравневого районного суд м. Чернівці від 19 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Першотравневого районного суд м. Чернівці від 19 лютого 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2, 320 гривень судового збору в дохід держави.

Згідно постанови районного суду ОСОБА_2, 22.12.2017 року о 23 год. 05 хв., керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1, по вул. Руська, 88, в м. Чернівці, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановлений законом порядку, в присутності двох свідків, відмовився, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.. 130 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить, постанову районного суду скасувати, адміністративне провадження закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апелянт вважає, що вищевказана постанова суду є незаконною та протиправною, такою, що винесена з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права, в звязку з винесенням рішення на підставі доказів які були надуманими та безпідставними, ніяких дій, щодо встановлення факту спяніння проведено не було, такі ознаки як тремтіння рук в холодну пору року, на думку апелянта можна

ЄУНС 725/162/18

Справа №33/794/218/18 Головуючий у І інстанції: Іщенко І.В.

Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач:ОСОБА_1

віднести до звичайних фізіологічних процесів, щодо не реагування очей на світло, апелянт вказує на відсутність проведення такої перевірки, відмову від проходження огляду на стан наркотичного спяніння,у встановлений законом порядку обґрунтовує тим, що поспішав на поміч товаришу який попав в дорожньо-транспортну пригоду, після складання протоколу про адміністративне правопорушення з яким апелянт не погодився та його не підписав, він продовжив рухатися на власному автомобілі, хоча у випадку спяніння його б мали відсторонити від керування транспортним засобом, свідки які зазначені в протоколі на думку апелянта можуть підтвердити, що він ОСОБА_2 перебував у тверезому стані, та були відсутні будь які ознаки спяніння (чи то занадто швидка чи занадто повільна мова, не реагування зірниць на світло, не стійка хода, запах алкоголю тощо), даний факт також може підтвердити ОСОБА_3 який перебував з ним в салоні автомобіля, апелянт не погоджується із тим, що інспектор, який складав протокол про адміністративне правопорушення, а також заповнював заготовки пояснень - ОСОБА_4 не вчиняв жодних процесуальних дій, не спілкувався та не досліджував його стан, однак апелянту незрозуміло з яких причин все ж дописав у протоколі ознаку - зіниці очей не реагують на світло, так, на думку апелянта жодних доказів наявності підстав вважати, що у нього ОСОБА_2 були наявні ознаки спяніння як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення Управлінням патрульної поліції в м. Чернівці надано не було, змушення його ОСОБА_2 до огляду на стан спяніння 29.12.2017 року є таким, що суперечить ч. 1 ст. 266 КУпАП, оскільки такому огляду підлягають водії щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані спяніння, тоді як в нього на його думку жодних ознак стану спяніння не було, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відносно нього ОСОБА_2, відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, крім того складено протокол про адміністративне правопорушення в якому не зазначено дій водія щодо ухилення від огляду на стан спяніння, працівники поліції не пропонували йому ОСОБА_2 проходити огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних засобів у відповідності до законодавства, а змушували його пройти огляд тільки у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері грубо порушуючи порядок встановлений ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, та ст. 19 Конституції України, районним судом безпідставно на думку апелянта не взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які повністю повторюють один одного, є абсолютно ідентичними, і виконані шляхом друку щодо суті виявленого правопорушення, із заповненням лише заздалегідь заготовлених полів для анкетних даних та підписів свідків та особи, що їх відбирала, жодних написаних власноручно вказівок свідків про те, що ними хоча б прочитано дані пояснення та що вони відповідають дійсності на думку апелянта немає, у самих поясненнях міститься виправлення дати їх складання, що є на думку апелянта неприпустимим у даній категорії справ, суд першої інстанції жодним чином не дослідив дані питання та не зазначив мотивів відхилення його доводів щодо пояснень свідків, наявних у матеріалах справи, у звязку з значними порушеннями правил складання протоколу апелянт вважає його таким, що не відповідає обставинам справи та є незаконним.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, є вірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи, апеляційна скарга ОСОБА_2, задоволенню не підлягає.

Постанова районного суду є законною та належним чином обґрунтованою, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, доводи апелянта про скасування постанови районного суду у звязку з поверхневим розглядом справи є безпідставними.

Апеляційним судом встановлено, що вина ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами, суд дав діям ОСОБА_2, вірну юридичну оцінку.

Дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 062565 від 29.12.2017 р. - свідчать про те, що ОСОБА_2, 22.12.2017 року о 23 год. 05 хв., керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1, по вул. Руська, 88, в м. Чернівці, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановлений законом порядку, в присутності двох свідків, відмовився, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, протокол оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення.

З відеозапису бодікамер працівників поліції від 29 грудня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_2, був зупинений працівниками поліції внаслідок пересування ОСОБА_2, на автомобілі ВАЗ 2107 без ввімкненого переднього світла в темну пору доби, підчас спілкування з ОСОБА_2, працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного спяніння, а саме тремтіння рук, та відсутність реагування зіниць очей на світло.

В подальшому працівниками поліції запропоновано ОСОБА_2, у відповідному визначеному законом порядку пройти огляд на стан наркотичного спяніння, однак ОСОБА_2, в присутності двох свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 відмовився від проходження огляду, в звязку з тим, що поспішав до товариша, який з його слів, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду.

Провівши аналіз зазначених доказів, районний суд вірно визнав ОСОБА_2, винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі, в тому числі і щодо його невинуватості у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не обґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами справи, правильними висновками районного суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП відповідає положенням ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, відповідає скоєному і особі правопорушника.

Постанова районного суду є законною і обґрунтованою, порушень матеріального чи процесуального закону, апеляційним судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 30, 130 ч.1, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення, постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_2, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

22.03.2018 року

(дата засвідчення копії)