Справа № 461/6041/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/138/18 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці ДФС Квика В.М., правопорушника ОСОБА_3, його захисника Квака В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 21 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України

встановив:

Цією постановою ОСОБА_3 визнаний винний у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 151750,22 гривень з конфіскацією автомобіля марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, 1998 р.в.. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 20875,54 грн. за зберігання предметів правопорушення на складі митниці; 320 гривень - судового збору.

Згідно з постановою суду 12.06.2018 року о 09 год. 40 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, із Республіки Польща до України смугою руху «зелений коридор», в'їхав автомобіль марки «AUDI A6», р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3. До митного оформлення ОСОБА_3 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії, НОМЕР_3, виданий 01.11.17 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «AUDI A6», р.н. НОМЕР_2, VIN:НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію т/з на території Республіки Польща серії НОМЕР_4, згідно з яким власником автомобіля є ОСОБА_8, адреса: АДРЕСА_1, а також надав UMOWA UPOWAZNIENIE № Б/Н від 09.06.2018 року засвідчена нотаріусом Monika Sawicka, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданим автомобілем ОСОБА_3.

Під час здійснення митних формальностей відносно ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «AUDI A6», р.н. НОМЕР_2, VIN:НОМЕР_1, виникла підозра щодо достовірності поданих ОСОБА_3 документів на право користування автомобілем. У зв'язку з цим, даний автомобіль було затримано для проведення перевірки. Зокрема, 13.06.2018 року за вих. № 11118/10/13-70-20/38 Львівською митницею ДФС було скеровано запит до нотаріальної канцелярії Monika Sawicka в м. Люблін, Республіка Польща, з проханням надання інформації, чи видала згадана вище нотаріальна канцелярія ОСОБА_3 доручення на користування автомобілем а саме: UMOWA UPOWAZNIENIE № Б/Н від 09.06.2018. Митницею за вхідним № 548/10/13-70-20 від 14.06.2018 було отримано відповідь на даний лист, відповідно до якої нотаріус Monika Sawicka повідомив, що документи UMOWA UPOWAZNIENIE № Б/Н від 09.06.2018 на прізвище ОСОБА_3 в його нотаріальній канцелярії не видавалися та на них немає його підпису, а печатки є підробленими. Вартість вилученого автомобіля згідно висновку від 27.07.2018 №151 становить 151750,22 грн..

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити та зобов'язати Львівську митницю ДФС повернути вилучений автомобіль.

На підтримку своїх апеляційних вимог ОСОБА_3 зазначає, що при розгляді справи в суді першої інстанції своєї вини не визнавав, протокол про порушення митних правил 16.06.2018 року складено без його участі, при цьому митний орган викликав його на складення протоколу на 17.06.2018 року. Крім цього, ОСОБА_3 вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства.

Заслухавши пояснення апелянта в підтримку поданої апеляційної скарги, представника митниці, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/6041/18 та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних доказів у справі, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Так, в порушення вимог ст.278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.

Суддя, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_3. При цьому, достовірно не встановив і не міг встановити хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у Республіці Польща, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувався цим транспортним засобом ОСОБА_3.

В матеріалах справи знаходиться доручення на користування автомобілем марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, 1998 р.в., яке видане довірителем ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_3 та підпис довірителя завірений нотаріусом ОСОБА_7.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст.245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч.4 ст.250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Орган доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_3 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіці Польща.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необов'язкова.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу Республіки Польщі або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції.

Більше того, в матеріалах справи відсутні належним чином та у встановленому порядку перекладені документи з польської мови на українську мову, що свою чергу унеможливлює прийняти їх як належні та допустимі докази у справі.

Оскільки норма закону про перевірку суддею правильності складання протоколу про порушення митних правил дотримана не була, а при складанні протоколу теж допущені порушення вимог закону, що є перешкодою розгляду справи судом по суті, то постанова суду від 21.08.2018 року відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню з поверненням матеріалів органу, який склав протокол про порушення митних правил для належного оформлення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 21 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України скасувати.

Матеріали протоколу про порушення митних правил № 3654/20900/18 від 16.06.2018 року повернути Львівській митниці ДФС через Галицький районний суд м.Львова для належного доопрацювання та оформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.