Справа № 161/3611/18
Провадження № 3/161/998/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Турук І.Р.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.03.2018 близько 17.10 год., у м. Луцьку по вул. С. Ковалевської, 23, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що 04.03.2018 року приблизно о 13.00 год. приїхав в гості до свого кума ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1, де разом з останнім вживали алкогольні напої. Свій автомобіль припаркував в тому ж дворі. Близько 17.00 год. ОСОБА_3 зателефонував своєму знайомому, щоб той забрав машину та разом з ОСОБА_1 відвіз додому. В той час, коли чекали водія до них підійшло троє невідомих та почали вказувати на неправильне паркування автомобіля та викликали поліцію. Задля недопущення конфлікту було прийнято рішення піднятись назад у квартиру і вже там чекати на водія. З одним із осіб близько 18.00 год. до квартири підійшов інспектор поліції, який не представився, та попросив вийти на вулицю до автомобіля. Перебуваючи у дворі будинку інспектор почала складати протокол про керування ним у стані алкогольного спяніння. Звертав увагу суду на той факт, що усі його пояснення та пояснення його кума ОСОБА_3 не були взяті до уваги інспектором Сеник І.П. при складані протоколу.

Крім того, ОСОБА_1 не заперечив той факт, що перебував в стані алкогольного спяніння, однак категорично заперечив факт керування автомобілем. У звязку з викладеним, просить провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2, у судовому засіданні пояснив, що матеріали справи містять суттєві недоліки та оформлені з порушенням положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказував, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Просив закрити провадження в справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, всебічно, повно та обєктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративна відповідальність за невиконання вимог зазначеного пункту, а саме, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення (далі протокол) ОСОБА_1 04 березня 2018 року близько 17.10 год., у м. Луцьку по вул. С. Ковалевської, 23, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння та відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, об?єктивну сторону вказаного правопорушення складає факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду на стан спяніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення до протоколу додано довідка з бази даних «Армор», пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 04.03.2018 року, розписка ОСОБА_8К, та DVD диск з відеозаписом з бодікамер працівників поліції.

Відповідно до статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається уповноваженою на те посадовою особою у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимоги до складання протоколів закріплені в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, врегульовано у Розділі IX Інструкції.

Пунктом 1 вказаного Розділу передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно з пунктом 6 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, всупереч вказаним вимогам Інструкції у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі не зазначені ознаки сп'яніння і дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду.

Допитана у судовому засіданні інспектор УПП у Волинській області Сеник І.П., яка оформляла матеріали про адміністративне правопорушення, пояснила, що протокол відносно ОСОБА_1 складався на підставі виклику громадян на гарячу лінії поліції «102». Особисто вона приїхала на місце події за півгодини, чи керував водій автомобілем у стані алкогольного спяніння їй особисто невідомо. Цю інформацію вона встановила із показань свідків, які потім приєднала до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому суд критично ставиться та не бере до уваги показання свідка ОСОБА_7 щодо ствердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем саме у стані алкогольного сп?яніння. Оскільки, уповноваженими особами визначати стан алкогольного сп?яніння є лише поліцейський або лікар закладу охорони здоровя у відповідності до вимог п.6 Розділу І Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

З аналогічних підстав суд не бере до уваги наявні у справі письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в яких стверджується про факт перебування позивача у стані алкогольного сп?яніння і водночас не стверджується факт керування ним автомобілем у такому стані.

Оглядом DVD диску з відеозаписом з бодікамер працівників поліції встановлено, відсутність даних про керування ОСОБА_1 04.03.2018 близько 17.00 год., у м. Луцьку по вул. С.Ковалевської, 25, автомобілем НОМЕР_2. На відео також зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 не заперечував факт, вживання алкогольних напоїв разом із своїм кумом ОСОБА_3 після того, як припаркував автомобіль, проте, категорично заперечив факт керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Зазначена обставина також підтверджується частково показаннями свідка ОСОБА_3, який підтвердив суду факт вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_1 у себе вдома після приїзду останнього.

За таких обставин, в судовому засіданні належним чином не знайшов свого підтвердження сам факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

У зв?язку з цим, подальша відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп?яніння не пов?язана із фактом керування ним автомобілем, про що останній сам зазначав, вказуючи, що вживав алкоголь, проте, вдома у кума, а не під час керування автомобілем. Вказані обставини також об?єктивно підтверджується оглянутим судом відеозаписом.

Будь-які інші докази, в тому числі письмові пояснення чи відповідні рапорти, працівників поліції, фото чи відео доказів, до матеріалів справи не додано, що позбавило суд, можливості спростувати версію ОСОБА_1

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …»

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо працівника поліції у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУ пАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, працівник поліції, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

На думку суду, під час притягнення ОСОБА_1М до адміністративної відповідальності зазначені критерії не були дотримані, оскільки, із відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції ОСОБА_9 диктувала пояснення свідкам, що свідчить про недотримання нею принципу безсторонності.

Отже, аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та про доведеність його винуватості у вчиненні цього правопорушення й порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пахолюк А.М.