Код суду 233 № 233/3910/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Каліуш О. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Жидачів Львівської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді старшого оператора, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про закінчення такого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення указу президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" і до теперішнього часу.

27.07.2018 року приблизно о 01-30 год., в умовах особливого періоду, військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 , який проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді старшого оператора, був затриманий заступником військового коменданта військової комендатури м. Костянтинівка підполковником ОСОБА_2 та командиром військової частини у зв`язку з перебуванням старшого солдата ОСОБА_1 на території базового табору військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим вважаю можливим розгляд справи провести у його відсутність.

В своїх письмових поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно 26.07.2018 року близько о 22-00 год. у розташуванні підрозділу (базового табору) військової частини НОМЕР_1 він вжив близько 500 грамів горілки. Після вживання алкогольних напоїв, знаходячись на території розташування підрозділу військової частини о 01-30 год., він був затриманий заступником військового коменданта ІНФОРМАЦІЯ_3 та командиром військової частини.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , його вина підтверджується поясненням підполковника ОСОБА_2 , висновком щодо результатів медичного огляду, складеного 27.07.2018 року о 02 год. 20 хв., відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (2,7 проміле), копією військового квитка на ім`я ОСОБА_1 , витягом з наказу від 02.03.2018 року №48.

За таких обставин, вважаю, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КпАП України, є доведеною.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, ставлення до скоєного, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави.

Крім того, враховуючи положення ст. 40-1, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в доход держави в сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 40-1, 172-20 ч.3, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в доход держави в сумі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Штраф слід перерахувати на р/р 5058, Костянтин. УК/м. Костянтинівка/21081100, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп., який слід перерахувати на поточний рахунок НОМЕР_2 , отримувач Костянтинівське УК/м. Костянтинівка/22030101, код за , МФО 899998, банк ГУДКСУ Казначейство України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя: О.В. Каліуш