АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/166/18 Номер провадження 33/786/497/18Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю порушника ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах порушника ОСОБА_2 на постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 23 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець смт. Диканька Полтавської області, вул. Кочубеївська, 9, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючий, є особою з інвалідністю 3-ї групи,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 20 лютого 2018 року о 23 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Вишнева в смт. Диканька Полтавської області в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

При цьому зазначає про невідповідність висновків судді фактичним обставинам справи, оскільки відсутні докази того, що підзахисний керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Вказує про відсутність на відеозаписові події даних тестування за допомогою газоаналізатора та акту огляду.

Звертає увагу на невідповідність часу проведення огляду підзахисного на відеозапису та у протоколі про адміністративне правопорушення.

Стверджує про невідповідність показань ОСОБА_2, викладених в постанові судді, з наданими ним в судовому засіданні.

Зазначає, що суддею під час розгляду справи невмотивовано відмовлено у задоволенні клопотань про виклик свідків і проведення почеркознавчої експертизи підписів на протоколі про адміністративне правопорушення, а також у витребуванні документів, що стосуються технічних характеристик газоаналізатора «Драгер».

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення порушника ОСОБА_2, який погодився із захисником та просив закрити провадження по справі, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не заперечував факт керування ним 20 лютого 2018 року після 23 год. автомобілем НОМЕР_1 по вул. Вишнева в смт. Диканька Полтавської області та проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора.

Як правильно встановив суддя, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння проводився поліцейським ОСОБА_4, який має спеціальне звання старшого сержанта поліції, з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARCC-0231, з фіксацією результатів на паперовому носії, в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як того вимагають приписи розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили обставини такого огляду ОСОБА_2 за допомогою газоаналізатора, в результаті якого у порушника було виявлено 1,42 проміле алкоголю.

При цьому поліцейський ОСОБА_4 у відповідності з п.10 розділу ІІ вказаної Інструкції долучив до протоколу про адміністративне правопорушення роздруковані на папері показники газоаналізатора Alcotest 6810 №ARCC-0231 (а.с.4).

Згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7484, чинного до 9 жовтня 2018 року, газоаналізатор Alcotest 6810 №ARCC-0231 відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 (а.с.25).

Відомості про повірку цього газоаналізатора 9 жовтня 2017 року в ДП «Укрметртес-стандарт» відображені у сервісній книжці (а.с.26).

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_2 не заперечував результати огляду на стан алкогольного спяніння.

Такі обставини проведення огляду порушника та оформлення його результатів узгоджуються з показаннями в судовому засіданні місцевого суду працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Враховуючи викладене, відсутні визначені ч.5 ст.266 КпАП України підстави вважати огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння недійсним, про що стверджував захисник в апеляційній скарзі.

Розбіжності у часі проведення огляду порушника на відеозапису та у протоколі про адміністративне правопорушення не спростовують висновків судді про відповідність порядку огляду вимогам закону.

Отже, доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння є неспроможними.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону поліцейським під час огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість порушника у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності зі ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 23 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1