ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3335/18

10 грудня 2018 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П. В. розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДФС у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІПН:НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №640117 від 08.11.2018 року ОСОБА_1, диектор ТОВ «Полісем агро» вчинив правопорушення, а саме порушив п.185.1 ст. 185, пп. «а» п. 198.1 та абзаців першого і другого пп.198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, п. 198.6 ст. 198, п.5 розділу ІІІ, п.п. 1 п. 4 розділу V порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року №966 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року №13), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за №1267/26044, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту всього на суму 36785 грн.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. На адресу суду подав свої заперечення, згідно яких заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Вказує, що відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна складена та зареєстрована в єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається використані під час перевірки податкові накладні відповідають вимогам, встановленим вище вказаними нормами законодавства та були належним чином зареєстровані у єдиному реєстрі податкових накладних. Вказані у податкових накладних суми податку на додану вартість відображені ОСОБА_3 у деклараціях з податку на додану вартість.

Таким чином, факти здійснення господарських операцій повністю підтверджені первинними документами, оприбуткуванням ТМЦ в бухгалтерському обліку з подальшим використанням в господарській діяльності. Відтак віднесення платником податків сум ПДВ до податкового кредиту у звітному (податковому ) періоді за листопад 2017 року, за січень 2018 року та за лютий 2018 року є правомірним, обгрунтованим та підтверджений первинними документами.

Крім того, посилається на те, що в акті позапланової виїзної документально перевірки ТОВ «Полісем агро» вказано про порушення вимог законодавства, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту всього на суму 36785 грн. в тому числі за листопад 2017 року, за січень 2018 року, за лютий 2018 року, однак інспектором зазначено дату вчинення правопорушення 08.11.2018 року, що не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з акту перевірки, правопорушення було вчинено у листопаді 2017 року, січні 2018 року, лютому 2018 року.

Таким чином, встановлено, що строк притягнення до адміністративної відповідальності за вчиненні правопорушення зазначені у протоколі ОСОБА_1 сплинув.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 08.11.2018 року серії АА №640117 року акт позапланової виїзної документальної переврки ТОВ «Полісем агро» від 08.11.2018 року №2465/17-00-14-03/39788352 та зясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене суд вважає, що в справі не встановлено жодного належного, обєктивного та обґрунтованого доказу, який би беззастережно вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Норма ст.10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а відтак у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 163-1, 247, 251, 256, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ст.ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю в його діях події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяОСОБА_4