Справа № 439/1638/17 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 33/783/322/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1; І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушниці ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2018 року,

з участю захисника правопорушниці

адвоката ОСОБА_3,

правопорушниці ОСОБА_2,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130, ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді Шпанова Даря Олександрівна о 03 год. 55 хв. 01 грудня 2017 року на 441 км + 470 м автодороги Київ Чоп, керувала автомобілем марки «Рено Дастер», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння; не вибрала безпечної швидкості руху, дорожньої обстановки, в ході чого, здійснила зіткнення з АЗС № 57 та газовим модулем, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

В апеляційній скарзі захисник правопорушниці адвокат ОСОБА_3 покликається на те, що він та ОСОБА_2 не погоджуються з рішенням суду.

Вважає, що суддя порушила право ОСОБА_2 на захист і не врахувала поважності причин її неявки в суд.

Наголошує, що суд безпідставно прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного спяніння.

Акцентує, що протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 підписала внаслідок тиску поліції на неї.

Зазначає, що суд не взяв до уваги клопотання щодо вирішення питання про закриття справи, оскільки порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а відтак, результати медичного огляду осіб на стан спяніння, вважаються недійсними.

Просить скасувати постанову Бродівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі.

Заслухавши виступ захисника правопорушниці адвоката ОСОБА_3 та пояснення ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та пояснень в суді апеляційної інстанції, захисник правопорушниці адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не оспорюють постанову судді щодо обставин вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а незгідні з такою в частині визнання її винуватою за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд перевіряє судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зазначені вимоги закону суддею місцевого суду дотримані у повному обсязі.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення №439/1638/17, зокрема протоколом серії БД №377486 про адміністративне правопорушення від 01 грудня 2017 року підписаним ОСОБА_2, в якому остання власноручно зазначила про свою винуватість у вчиненому (а.с.4).; письмовими поясненнями ОСОБА_4-І.Б., ОСОБА_5 (а.с.7), висновком Бродівської ЦРЛ від 01 грудня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного спяніння (а.с.1), яким суддя районного суду дала належну правову оцінку, зазначивши це в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Підстави, які б давали можливість суду апеляційної інстанції вважати вказані докази сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки такі є послідовними, логічними та узгоджуються між собою.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та її захисник адвокат ОСОБА_3 неодноразово належним чином були повідомлені про місце і час судового засідання, однак, систематично не зявлялись в такі, що, на думку апеляційного суду, є способом затягування судового процесу та спрямовано на уникнення правопорушницею відповідальності, а тому покликання в апеляційній скарзі на розгляд справи за відсутності ОСОБА_2, як на порушення її прав, апеляційний суд вважає безпідставними. Крім цього, зазначене усунено під час апеляційного розгляду справи, де ОСОБА_2 мала можливість надати пояснення з приводу обставин згаданого правопорушення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги захисника правопорушниці ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення і приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнула ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення, яке згідно ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами та не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130, ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_1

апеляційного суду

Львівської області