Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1621/18 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 12 липня 2018 року -,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352 гривень 40 копійок.

Згідно постанови суду, 27 травня 2018 року о 00 год. 10 хв. ОСОБА_2 по вул. Грушевського, 5, в м. Коростень Житомирської області керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що вказана постанова суду є незаконною, оскільки суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи, не взяв до уваги його покази та з невідомих причин проігнорував його клопотання про допит свідка ОСОБА_3, який був очевидцем вказаних подій, а також свідків письмові пояснення яких знаходяться в матеріалах справи. Крім того, зазначає, що свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 взагалі не були присутні на місці події, і їхні письмові пояснення про те, що він помінявся місцями з дружиною не відповідають дійсності. Вказує, що автомобілем він не керував, а був пасажиром, за кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_7. Посилається на те, що матеріали справи були сфабриковані працівниками поліції з метою уникнення відповідальності за перевищення ними свої службових обов'язків та нанесення йому тілесних ушкоджень. Стверджує, що працівники поліції незаконно утримували його протягом 1 год. 20 хв., не зробили запис у протоколі про затримання транспортного засобу та не надали йому адвоката.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 в підтримання апеляційної скарги, свідка ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Апеляційний перегляд справи відбувається за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, який в судовому засіданні дав пояснення про те, що він підтримує доводи своєї апеляційної скарги, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст.268 КУпАП - дати пояснення. Після роз'яснення ОСОБА_2 прав, передбачених ст.268 КУпАП, клопотання про те, що він потребує юридичної допомоги ОСОБА_2 не заявляв.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення ж своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 395511 від 27.05.2018р., складеного поліцейським СРПП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції ОСОБА_9 вбачається, що 27 травня 2018р. о 00 год. 10 хв. ОСОБА_2 по вул. Грушевського, 5 в м. Коростень Житомирської області керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків та лікарів, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини підтверджуються доказами, дослідженими апеляційним судом :

- висновком Коростенської центральної міської лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 55, складеного о 01 год. 10 хв. 27.05.2018р., відповідно до якого ОСОБА_2 в присутності лікаря та працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння (а.с. 4).

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупини транспортного засобу за допомогою технічного пристрою «Drager Alcotest» в присутності двох свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.5).

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що 27.05.2018 року вони були присутні, коли водій ОСОБА_2 категорично відмовився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного пристрою «Drager Alcotest» та забажав пройти огляд в медичній установі. При цьому водій вів себе неадекватно, агресивно та постійно хотів втекти від працівників поліції (а.с. 6-7).

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. про те, що 27.05.2018 року вони були свідками того, що близько 00.10 працівники поліції зупинили автомобіль НОМЕР_1, автомобіль зупинився на автостоянці біля Коротенького ВП і після зупинки його водій пересів на місце заднього пасажира, а пасажир який сидів на місці переднього правого пасажира пересів на місце водія (а.с. 8-10).

- копією постанови серії НК №172125 від 27.05.2018 року щодо ОСОБА_2 за порушення п.2.1.а та п.2.9.в ПДР України та вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.11).

- відеозаписом, наданим поліцейським СРПП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції ОСОБА_9, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи (а.с. 26), з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного пристрою «Драгер» та в медичному закладі, при цьому поводив себе неадекватно та агресивно.

Свідок ОСОБА_3, допитаний апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_2 пояснив, що 27.05. він знаходився біля відділу поліції в м.Коростень та бачив, як їхав автомобіль Geely, а за ним патрульний автомобіль з маячками. Поліцейські зупинили автомобіль, з нього вийшла дівчина, я перебував на відстані близько 30 метрів. Він не бачив, щоб працівники поліції застосовували насильницькі дії щодо ОСОБА_2 та його дружини, яка була з дитиною на руках.

Проте, апеляційний суд вважає, що пояснення свідка ОСОБА_3 висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки вказаний свідок не зміг чітко пояснити в який час та день відбувалася зазначена подія. Крім того, в суді першої інстанції клопотання щодо виклику вказаного свідка не заявлялося і судом даний свідок не допитувався.

Доводи апелянта про те, що свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 взагалі не були присутні на місці події, і їхні письмові пояснення про те, що він помінявся місцями з дружиною не відповідають дійсності, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів на спростування цих обставин ОСОБА_2 не надано.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що автомобілем не керував, за кермом була його дружина, яка має посвідчення водія, і працівники поліції безпідставно застосували щодо нього насильство та доставили до районного відділу поліції.

Проте, такі пояснення ОСОБА_2 суперечать встановленим обставинам та доказам по справі. Так, ОСОБА_2 було доставлено до відділу поліції для встановлення його особи, оскільки він відмовився на місці пред'явити на вимогу працівників поліції документи.

Доводи ОСОБА_2 про те, що його незаконно затримали та доставили до районного відділу поліції та утримували протягом 1 год. 20 хв., апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, доставлення ОСОБА_2 відбувалося у відповідності до вимог ст.259 КК України.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, а також його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, висновком Коростенської ЦМЛ щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, актом огляду на стан сп'яніння з використанням технічних засобів, копією постанови серії НК №172125 від 27.05.2018 року щодо ОСОБА_2 та відеозаписом.

Посилання апелянта на те, що з приводу незаконних дій працівників поліції він звертався 30.05.2017р. до Коростенської місцевої прокуратури не спростовують правильність висновків судді суду першої інстанції. Крім того, ОСОБА_2 з приводу зазначеного звернення жодних клопотань не заявлялося та результатів розгляду звернення не надавалося.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Доводи ОСОБА_2 про те, що його автомобіль не було затримано, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що постанова судді щодо ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що при розгляді адміністративної справи судом були порушені вимоги закону, які призвели до її неправильного вирішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 12 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Житомирської області С.В. Кіянова