Справа № 761/2829/17 Головуючий у суді І інстанції Хардіна О.П.
Провадження № 33/824/41/18 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. БулахівЧернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в ТОВ «Нова Пошта», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 14.01.2017року о 14 годині 30 хвилин в м.Києві по вул. І.Турчина, 1/15, водій транспортного засобу «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2, перед поворотом праворуч на вул. Ігора Турчина, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, який рухався в попутному напрямку праворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водієм ОСОБА_3 порушено вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції водій ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року щодо ОСОБА_3 та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова не відповідає нормам закону, матеріалам та обставинам справи. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 14.01.2017 року, складений на місці ДТП, є одним із доказів, який встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так, апелянт зазначає, що ні у вказаному протоколі, ні у письмових поясненнях водій ОСОБА_3 не надавав ніяких зауважень та заперечень по суті порушення, чим, на думку апелянта, визнав свою вину та погодився із зазначеними в протоколі обставинами ДТП. ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано обставини справи, які зазначені як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в схемі ДТП, складеної безпосередньо на його місці працівником поліції, який був там присутній. Зокрема, що стосується схеми ДТП, то розташування коліс задньої осі транспортного засобу «DAF» свідчать що він рухався у середній полосі, а не між крайньою правою та середньою смугою, як зазначено в постанові судді. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не було взято до уваги його пояснення, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази невинуватості ОСОБА_3, окрім його пояснень, однак докази, що підтверджують його вину, були проігноровані.

Заслухавши думку ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

18.04.2017 року до апеляційного суду м. Києва надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року щодо ОСОБА_3./а. с. 22/.

В подальшому, апеляційним судом м. Києва неодноразово призначався розгляд вказаної апеляційної скарги, однак, через неявку ОСОБА_3 судові засідання відкладалися.

03.10.2018 року, відповідно до протоколу автоматично розподілу судової справи між суддями, як суддю-доповідача у провадженні щодо ОСОБА_3 було визначено суддю Капічон О.М. /а.с.71/.

ОСОБА_3 направлялися поштові відправлення за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №137475 адресою, однак, оскільки він їх не отримував, з метою належного повідомлення про судовий розгляд, було здійснено телефонний дзвінок на номер НОМЕР_5, вказаний ОСОБА_3 в письмових поясненнях.

За вказаним телефонним номером відповіла жінка, яка зазначила, що вона колишня дружина ОСОБА_3 і тепер цей номер належить їй. ОСОБА_3 з нею більше не проживає, його місце перебування їй не відомо.

Таким чином, всі можливі процесуальні способи повідомлення та встановлення місця перебування ОСОБА_3 вичерпано, тому, з метою дотримання розумності строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про можливість його здійснення у відсутності ОСОБА_3

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог чинного законодавства дотримано не було.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2017 року серії БР № 137475, 14.01.2017 року о 14 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. І.Турчина, 1/15, перед поворотом праворуч на вул. І. Турчина, ОСОБА_3 не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, який рухався в попутному напрямку праворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження /а. с. 2/.

Зазначений протокол щодо ОСОБА_3 було складено за порушення ним п. 10.4 ПДР України.

Пунктом 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР) визначено, щоперед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 14.01.2017 року він, керуючи автомобілем «Субару» рухався по вулиці Стеценка в напрямку вулиці Щербакова в крайній правій смузі руху зі швидкістю 30 - 40 км/год. Паралельно з ним рухався автомобіль «DAF». Перед поворотом на вулицю Турчина тягач уповільнив рух, він теж пригальмував, оскільки вважав, що йдуть люди, а світлофор не працював. В цей час тягач почав повертати праворуч, прямо на його автомобіль. Оскільки у нього в автомобілі знаходилася дружина і троє дітей він прийняв рішення натиснути на газ, щоб уникнути наїзду на нього, однак не встиг і «DAF» зіткнувся з його автомобілем, відірвавши задній бампер.

В поясненнях від 14.01.2018 року водій ОСОБА_3 зазначив, що він виконував правий поворот, повертав на вул. Турчинова, їхав по смузі між правою та лівою смугою, при повороті відчув удар та зупинився /а.с. 5/.

Враховуючи схему місця ДТП /а.с.2/, локалізацію пошкоджень транспортних засобів, а саме, що у автомобіля НОМЕР_4 пошкоджена права частина переднього бамперу, права підніжка; в автомобіля НОМЕР_3 пошкоджено задній бампер ліва частина, ліва задня фара, заднє ліве крило, бампер від'єднало (поламаний) /а.с. 3/, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів повністю відповідає вказаним апелянтом обставинам ДТП, тобто в діях ОСОБА_3 наявне порушення ПДР.

Зі схеми ДТП, положення автомобілів після зіткнення, їх механічних ушкоджень можна зробити висновок, що ОСОБА_3 завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, тобто, в його діях наявне порушення ПДР, внаслідок чого сталася ДТП.

Таким чином, в ході розгляду провадження в суді першої інстанції не надано належної оцінки всім перерахованим обставинам, які вказують на те, що в діях ОСОБА_3 вбачається порушення п. 10.4 Правил дорожнього руху України, тобто, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказане свідчить про поверхневий та спрощений підхід суду першої інстанції до розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення 14.01.2017 року, тобто строк для притягнення його до адміністративної відповідальності сплив.

За наведених обставин, вважаю за необхідне справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року щодо ОСОБА_3 - скасувати.

Прийнятинову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі щодо нього закрити на підставі ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон