АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 33/791/73/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2018 року м. Херсон

Суддя апеляційного суду Херсонської області Заіченко В.Л., за участю ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. В мотивування своєї апеляційної скарги посилається на те, що, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП безпідставно та незаконно провів розгляд адміністративної справи без участі ОСОБА_1 та його представника, чим порушив права правопорушника на захист, давати пояснення та заперечення, надати докази. Також, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 266, 280 КУпАП, не забезпечив всебічне, повне й об'єктивне з'ясування всіх обставин, не з'ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, також, суд не викликав та не допитав свідків в судовому засіданні. Оскаржувану постанову суду представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 отримала 22.01.2018 року, самому ж ОСОБА_1 копія постанови надіслана не була взагалі, тому, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2018 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його представник не були присутніми в судовому засіданні 11.01.2018 року, копію постанови суду адвокат ОСОБА_2 отримала 22.01.2018 року, самому ж ОСОБА_1 копія постанови взагалі не була надіслана, тому, слід вважати, що строк на апеляційне оскарження представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 пропустила з поважної причини і він підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, згідно якого, він 13.10.2017 року о 09 год. 20 хв. в м.Херсоні вул.Театральна, 43, керуючи т/з Mercedes-Benz c200k н.з. НОМЕР_2, перебував з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За правовим змістом вимоги ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказах (протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №003289 від 13.10.2017 року таписьмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.), а сама ж відмова ОСОБА_1 і є тією бездіяльністю, відповідальність за яку передбачена в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно по наполяганню працівників поліції він сів за кермо автомобіля і проїхав приблизно 1 метр. Йому працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою Алкотестера чи проїхати в медичний заклад, однак він відмовився.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не забезпечив всебічне, повне й об'єктивне з'ясування всіх обставин, не з'ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, також, суд не викликав та не допитав свідків в судовому засіданні, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Також, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння зафіксована поясненнями свідків, які додані до матеріалів справи.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до ст. 33 КУпАП, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1, а тому апеляційні доводи скаржника визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2018 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя В.Л.Заіченко