ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Добропілля 13 листопада 2018 року

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Хандурін В.В., за участю секретаря Данилко Л.В., прокурора Шендрик С.В., захисника ОСОБА_1., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Димитрів Донецької області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, інвалід ІІІ групи, депутат Білозерської міської ради Донецької області, працює в.о. директора Білозерського професійного гірничого ліцею, який проживає і зареєстрований в АДРЕСА_1,

за правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 29.10.2018р. з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією - за ст.172-7 ч.1 та ст.172-7 ч.2 КУпАП, а саме 8 протоколів за №800, 801, 802, 803, 804, 805, 806, 807, що складені 26 жовтня 2018 року.

Справи за всіма протоколами відносно ОСОБА_2 в порядку ст.36 КУпАП слід об'єднати в одне провадження.

Відповідно до протоколу №800 від 26.10.2018 року, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді виконуючого обов'язки директора Білозерського професійного гірничого ліцею, і згідно п.п. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 06.03.2018 року у період часу з 08:00 до 17:00 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Білозерського професійного гірничого ліцею за адресою: місто Білозерське Добропільського району, вул. Фестивальна, будинок 8-а, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не повідомив у встановленому Законом порядку та випадку про наявний реальний конфлікт інтересів Національне агентство з питань запобігання корупції, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки Донецької облдержадміністрації чи інший визначений Законом орган, під час виконання своїх повноважень щодо вирішення питання про преміювання своєї дружини ОСОБА_3 з нагоди святкування Міжнародного жіночого дня перед підписанням наказу №18-к/тр від 06.03.2018 року «Про преміювання працівників ліцею», відповідальність за що передбачена ст.172-7 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу №801 від 26.10.2018 року, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді виконуючого обов'язки директора Білозерського професійного гірничого ліцею, і згідно п.п. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 06.03.2018 року у період часу з 08:00 до 17:00 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Білозерського професійного гірничого ліцею за адресою: місто Білозерське Добропільського району, вул. Фестивальна, будинок 8-а, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів - власноруч підписав наказ №18-к/тр від 06.03.2018р. «Про преміювання працівників ліцею», яким преміював свою дружину ОСОБА_3 з нагоди святкування Міжнародного жіночого дня, відповідальність за що передбачена ст.172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу №802 від 26.10.2018 року, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді директора Білозерського професійного гірничого ліцею, і згідно п.п. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 05.10.2017 року у період часу з 08:00 до 17:00 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Білозерського професійного гірничого ліцею за адресою: місто Білозерське Добропільського району, вул. Фестивальна, будинок 8-а, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не повідомив у встановленому Законом порядку та випадку про наявний реальний конфлікт інтересів Національне агентство з питань запобігання корупції, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки Донецької облдержадміністрації чи інший визначений Законом орган, під час виконання своїх повноважень щодо вирішення питання про преміювання своєї дружини ОСОБА_3 з нагоди святкування Дня захисника України перед підписанням наказу №45-к/тр від 05.10.2017 року «Про преміювання працівників ліцею», відповідальність за що передбачена ст.172-7 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу №803 від 26.10.2018 року, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді директора Білозерського професійного гірничого ліцею, і згідно п.п. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 05.10.2017 року у період часу з 08:00 до 17:00 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Білозерського професійного гірничого ліцею за адресою: місто Білозерське Добропільського району, вул. Фестивальна, будинок 8-а, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів - власноруч підписав наказ №45-к/тр від 05.10.2017р. «Про преміювання працівників ліцею», яким преміював свою дружину ОСОБА_3 з нагоди святкування Дня захисника України, відповідальність за що передбачена ст.172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу №804 від 26.10.2018 року, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді виконуючого обов'язки директора Білозерського професійного гірничого ліцею, і згідно п.п. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 22.12.2017 року у період часу з 08:00 до 17:00 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Білозерського професійного гірничого ліцею за адресою: місто Білозерське Добропільського району, вул. Фестивальна, будинок 8-а, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не повідомив у встановленому Законом порядку та випадку про наявний реальний конфлікт інтересів Національне агентство з питань запобігання корупції, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки Донецької облдержадміністрації чи інший визначений Законом орган, під час виконання своїх повноважень щодо вирішення питання про преміювання своєї дружини ОСОБА_3 з нагоди святкування дня Різдва Христова перед підписанням наказу №61-к/тр від 22.12.2017 року «Про преміювання працівників ліцею», відповідальність за що передбачена ст.172-7 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу №805 від 26.10.2018 року, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді виконуючого обов'язки директора Білозерського професійного гірничого ліцею, і згідно п.п. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 22.12.2017 року у період часу з 08:00 до 17:00 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Білозерського професійного гірничого ліцею за адресою: місто Білозерське Добропільського району, вул. Фестивальна, будинок 8-а, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів - власноруч підписав наказ №61-к/тр від 22.12.2017р. «Про преміювання працівників ліцею», яким преміював свою дружину ОСОБА_3 з нагоди святкування дня Різдва Христова, відповідальність за що передбачена ст.172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу №806 від 26.10.2018 року, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді директора Білозерського професійного гірничого ліцею, і згідно п.п. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 20.12.2016 року у період часу з 08:00 до 17:00 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Білозерського професійного гірничого ліцею за адресою: місто Білозерське Добропільського району, вул. Фестивальна, будинок 8-а, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не повідомив у встановленому Законом порядку та випадку про наявний реальний конфлікт інтересів Національне агентство з питань запобігання корупції, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки Донецької облдержадміністрації чи інший визначений Законом орган, під час виконання своїх повноважень щодо вирішення питання про преміювання своєї дружини ОСОБА_3 з нагоди святкування Нового року та Різдва Христова перед підписанням наказу №78-к/тр від 20.12.2016 року «Про преміювання працівників ліцею», відповідальність за що передбачена ст.172-7 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу №807 від 26.10.2018 року, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді директора Білозерського професійного гірничого ліцею, і згідно п.п. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 20.12.2016 року у період часу з 08:00 до 17:00 години, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Білозерського професійного гірничого ліцею за адресою: місто Білозерське Добропільського району, вул. Фестивальна, будинок 8-а, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів - власноруч підписав наказ №78-к/тр від 20.12.2016р. «Про преміювання працівників ліцею», яким преміював свою дружину ОСОБА_3 з нагоди святкування Нового року та Різдва Христова, відповідальність за що передбачена ст.172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винуватим себе у вчиненні адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, не визнав. З вимогами Закону України «Про запобігання корупції» він знайомий. Про поняття «конфлікту інтересів» він обізнаний. Але в Департаменті освіти і науки облдержадміністрації із вимогами цього Закону його не ознайомлювали.

Вважає, що в нього не було ніякої «неправомірної вимоги» та «конфлікту інтересів» при підписанні наказів про преміювання. До того ж, він не є суб'єктом відповідальності за корупцію, тому що не є «публічною особою».

Пояснив, що з нагоди свят, коли залишаються гроші, приймається рішення про преміювання працівників ліцею. Рішення про преміювання та його розмір щодо кожного приймає профспілкова організація, про що є протокол засідання, а не він особисто, після чого він підписує наказ про таке преміювання. Премії стосуються всіх працівників, а не особисто його дружини. Вона також сумлінною багаторічною працею в ліцеї заслужила цю премію, не була її позбавлена на той час, тому він не міг її не преміювати нарівні з іншими працівниками. Крім того, правом підписувати накази має лише він, більш ніхто, тому без підписання цих наказів нікому б взагалі не виплатили премію. «Особистої вигоди» при винесенні наказів, вважає, що не мав, бо преміювання стосувалось цілого списку робітників поруч із дружиною.

Визнає той факт, що не повідомляв відповідні вищестоящі органи освіти про конфлікт інтересів, так як такого конфлікту в нього не було. Вперше перевірку відносно нього щодо додержання вимог Закону України «Про запобігання корупції» розпочато органами поліції в серпні 2018 року, наприкінці вересня він отримав перші письмові запити, на які надав письмову відповідь, що є в матеріалах справи.

Захисник ОСОБА_1. також у своєму виступі запевнив, що ОСОБА_2 як в.о. директора або директор професійного гірничого ліцею не є суб'єктом корупційного правопорушення, оскільки не є посадовою особою публічного права, так як не наділений функціями державного органу або органу місцевого самоврядування, що чітко регулює п.3 Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року №3 (із змінами).

Вважає, що органи поліції «підігнали» під це поняття директора ліцею, тоді як згідно ст.45 Закону він не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері, зокрема, освіти (крім керівників вищих навчальних закладів та їх заступників). Його підзахисний не очолює вищий навчальний заклад. Білозерський професійний технічний ліцей відноситься до професійно-технічних навчальних закладів, що передбачено ст.41 Закону України «Про освіту».

З урахуванням наведеного, захисник зауважує, що дія розділу VІІ «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які є юридичними особами публічного права та здійснюють основну діяльність у сфері освіти, що підтверджується установчими документами такої особи та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, ОСОБА_2 під підпис не був ознайомлений із положеннями ЗУ «Про запобігання корупції», і в цьому випадку немає значення, чи читав він чи ні текст цього Закону.

Також він наголосив на відсутність в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, так як ОСОБА_2 діяв законно, правомірно при виданні наказів про преміювання, тому просив закрити з цих підстав провадження у справі.

Просить при прийнятті рішення у справі також прийняти до уваги, що ОСОБА_2 є депутатом міської ради, інвалідом ІІІ групи, пенсіонером.

Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_4, яка працює помічником директора Білозерського професійного гірничого ліцею з господарських питань, підтвердила, що вирішення питання щодо преміювання кожного з працівників ліцею та розмір такого преміювання вирішує не особисто директор ОСОБА_2, а профспілкова організація учбового закладу на своєму засіданні. Ніякого тиску з його боку на профспілку не відбувалось. Дружина ОСОБА_3 сумлінно працює тривалий час у закладі, і тому заслужено її було премійовано. Між тим, заявила, що правовою підставою преміювання і виплати коштів працівнику є саме наказ директора ліцею.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, за №№800, 801, 802, 803, 804, 805, 806, 807, що складені відносно ОСОБА_2 26 жовтня 2018 року, та проаналізувавши всі надані суду докази в їх сукупності, допитавши свідка, суд приходить до таких висновків:

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з Законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні питання про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, в першу чергу суд перевіряє, чи є він суб'єктом цих правопорушень.

Так, приміткою до ст.172-7 КУпАП передбачено, що суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

У всіх без винятку протоколах відносно ОСОБА_2, що надійшли до суду, зазначено, що останній є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, на підставі підпункту «а» та «в» пункту 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, є зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, яка має на меті одержання прибутку.

За підпунктом «в» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" (яким доповнено Законом від 10.12.2015р., з подальшими змінами від 23.03.2017р.), суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема: представники громадських об'єднань, наукових установ, навчальних закладів, експертів відповідної кваліфікації, інших осіб, які входять до складу конкурсних комісій, утворених відповідно до Закону України «Про державну службу», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Громадської ради доброчесності, утвореної відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», громадських рад, рад громадського контролю, що утворені при державних органах та беруть участь у підготовці рішень з кадрових питань, підготовці, моніторингу, оцінці виконання антикорупційних програм, і при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої цієї статті.

Із вказаного, ОСОБА_2 підпадає під ознаки посадової особи юридичних осіб публічного права, так як він, будучи на посаді в.о. директора або директора Білозерського професійного гірничого ліцею як навчального закладу, є керівником юридичної особи, яка створена державою чи її органом (через це ліцей є особою публічного права) і уповноважений виконувати юридично значимі дії від імені Білозерського професійного гірничого ліцею.

Відповідним наказом Міністерства освіти і науки від 23.11.2012р. вирішено з ОСОБА_2 укласти контракт на посаду директора Білозерського професійного гірничого ліцею.

Згідно наявного в матеріалах справи контракту від 16.11.2012р., ОСОБА_2 є повноважним представником навчального закладу, і останній віднесений і підпорядкований державі в особі Міністерства освіти і науки України, що підтверджується його Статутом, копія якого є в матеріалах справи.

Враховуючи вказане, ОСОБА_2 згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

При цьому, посилання захисника ОСОБА_1 на положення ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», що його підзахисний не є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, суд вважає хибним, оскільки вказана стаття розділу VІІ «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» стосується порядку подання декларацій про доходи і визначає, хто зобов'язаний її подавати і в якому випадку особа є суб'єктом відповідальності за їх неподання або несвоєчасне подання.

До того ж, сама ст.172-7 КУпАП в примітці передбачає, хто саме є суб'єктом відповідальності за цією статтею.

ОСОБА_2 виконує свої повноваження на підставі вищевказаного Наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України №409-к від 23.11.2012р., яким його призначено директором Білозерського професійного гірничого ліцею, починаючи з 30.11.2012р. по 30.11.2017р.

Наказом Міністерства освіти і науки України за №694-к від 17.11.2017р., ОСОБА_2 призначено виконуючим обов'язки директора Білозерського професійного гірничого ліцею, починаючи з 01.12.2017 року.

На підставі п.9 укладеного з ним Контракту від 16.11.2012р., ОСОБА_2 як директор має право видавати накази і розпорядження, що є обов'язковими для працівників, та підпунктом 6 вказаного пункту 9 передбачене право заохочувати працівників ліцею.

Вказані посадові обов'язки узгоджуються також і повністю відповідають п.6.3 повноважень директора ліцею згідно Статуту цього навчального закладу.

Також за п.п.11 п.9 Контракту, він був зобов'язаний як керівник закладу забезпечити дотримання діючого законодавства, в тому числі за п.18 - вживати заходів щодо запобігання проявам корупції та хабарництва у навчальному закладі.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, і мав повноваження як посадова особа виносити накази у керованому ним навчальному закладі.

На доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, пов'язаних з корупцією, надані наступні докази:

- наказ №409-к від 23.11.2012р. «Про укладення контрактів з директорами професійно-технічних навчальних закладів Донецької області»;

- наказ №681-к від 15.11.2017р. «Про звільнення ОСОБА_2.», та наказ № №694-к від 17.11.2017р., яким його знову призначено в.о. директора Білозерського професійного гірничого ліцею;

- контракт директора Білозерського професійного гірничого ліцею за період з 30.11.2012 по 30.11.2017р.р.;

- накази про преміювання працівників ліцею за №45-к/тр від 05.10.2017р., №78-к/тр від 20.12.2016р., №18-к/тр від 06.03.2018р., №61-к/тр від 22.12.2017р.; де також зазначені суми премій до виплати працівникам закладу;

- статут Білозерського професійного гірничого ліцею;

- колективний договір з додатком на 2014-2018р.р.;

- Положення про преміювання працівників Білозерського професійного гірничого ліцею;

- наказ Міністерства освіти і науки України про призначення на посаду в.о. директора Білозерського професійного гірничого ліцею;

- наказ про прийняття на роботу ОСОБА_3 з 1 січня 2000 року;

- копія паспорту ОСОБА_3 та свідоцтва про укладення шлюбу, згідно яких вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

- відповідь на запит від 27.09.2018р. №242 за підписом директора Білозерського професійного гірничого ліцею ОСОБА_2 про те, що він не повідомляв під час преміювання своєї дружини ОСОБА_3 департамент освіти і науки Донецької облдержадміністрації про наявний реальний конфлікт інтересів, так як такий конфлікт інтересів був відсутній.

Наданими в суд і дослідженими суддею доказами в їх сукупності встановлено, що ОСОБА_2 при винесенні і підписанні наказів за №45-к/тр від 05.10.2017р., №78-к/тр від 20.12.2016р., №18-к/тр від 06.03.2018р., №61-к/тр від 22.12.2017р. про преміювання діяв з приватним інтересом, оскільки видані ним накази стосувались, окрім працівників ліцею, також особисто його дружини ОСОБА_3, а саме містили рішення про виплату їй як працівнику ліцею, який очолює ОСОБА_2, премії.

Підписуючи вказані накази, він розумів і усвідомлював, що саме його дружина, в тому числі поряд з іншими працівниками закладу, отримає грошові кошти у вигляді премії у визначеному в них розмірі, тобто усвідомлював про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями.

В даному випадку реальний конфлікт інтересів відбувається, коли суб'єкт, на якого поширюється дія Закону, готує акт щодо встановлення своєму близькому або родичу премії.

Цей термін «близькі особи» визначені у ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» і до них відносяться також дружина особи.

У вказаній ситуації приватний інтерес майнового характеру (можливість близькій особі отримати матеріальне заохочення) впливає на вчинення дій (підготовка документу) під час виконання повноважень (суб'єкт наділений повноваженнями готувати та видавати документ щодо встановлення премії, в тому числі близькій особі) та прийняття цього документа (прийняття рішення - винесення наказу).

Таким чином, прийняті ОСОБА_2 накази стосуються безпосередньо майнових інтересів його близьких осіб (дружини ОСОБА_3В.), які прямо перебували у його підпорядкуванні, та його службових повноважень, оскільки займаючи керівну посаду, маючи реальний, а не потенційний, конфлікт інтересів, він здійснював преміювання близьких осіб - своєї дружини, не повідомляючи про дані факти та про цей конфлікт інтересів відповідні керівні органи, чим і вчинив адміністративне правопорушення корупційного характеру.

Суддя вважає, що ОСОБА_2 був матеріально зацікавлений як член сім'ї, щоб його дружина, а отже їх родина, отримала додаткові грошові кошти у формі премії, і це вплинуло на об'єктивність та неупередженість прийнятого рішення - щодо одноособового видання наказу з питання преміювання.

При цьому неважливо для суду, хто саме прийняв рішення про преміювання і в якому розмірі щодо кожного працівника окремо, оскільки єдиною правовою підставою для виплати премії слугували одноособово винесені накази директором ліцею ОСОБА_2 Саме видання керівником наказу є юридичним актом, згідно з яким здійснювалася виплата премії. Саме по собі рішення профспілкового комітету не є підставою для виплати грошової премії.

І ці кошти у вигляді премії нараховані та були виплачені повністю його дружині, що ніким в судовому засіданні не оспорюється.

З цих підстав доводи сторони захисту щодо відсутності об'єктивної сторони правопорушення та несуб`єктності його підзахисного є непереконливими.

В даному випадку ОСОБА_2 повинен був відповідно знати і дотримуватись Конституції та законів України, оскільки цей обов'язок прямо передбачений у контракті та Статуті Білозерського професійного гірничого ліцею. Він мав діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За п.п.11 п.9 Контракту, він був зобов'язаний як керівник закладу забезпечити дотримання діючого законодавства, в тому числі за п.18 - вживати заходів щодо запобігання проявам корупції та хабарництва у навчальному закладі. Тобто зобов'язаний дотримуватись вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 68 Конституції України, яка є основним Законом держави Україна, передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.

Частина друга цієї статті передбачає, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, враховуючи норми прямої дії основного закону України, посилання ОСОБА_2 на не ознайомлення під особистий підпис із положеннями ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема незнання його чи відсутність роз'яснень щодо цього, не є вагомим і вирішальним аргументом відсутності його вини у вчинених правопорушеннях.

При цьому не має значення, що ОСОБА_2 діяв «правомірно», тобто мав право і відповідні повноваження преміювати своїм наказом працівників ліцею.

Не оспорюючи такого права, суд підкреслює, що він повинен був повідомити про конфлікт інтересів у встановленому Законом порядку та випадку про наявний реальний конфлікт інтересів Національне агентство з питань запобігання корупції, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки Донецької облдержадміністрації чи інший визначений Законом орган, тобто був зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, оскільки видача наказу про преміювання стосувалась майнових інтересів його близької особи - дружини.

При цьому, своєю ж письмовою інформацією від 27.09.2018р. за №242 він визнав, що не повідомляв під час видання всіх цих наказів про наявний реальний конфлікт інтересів Департамент освіти і науки Донецької облдержадміністрації, що також ним підтверджено в суді.

Доказів звернення з цього приводу до вищестоящого керівництва у будь-якій формі перед або під час винесення наказів про преміювання до суду не надано.

При цьому, видання наказів після їх узгодження з профспілкою і повідомлення про конфлікт інтересів - різні за своєю природою і змістом обов'язки. Тому їх не можна плутати.

Неповідомлення особою у встановлених Законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену частиною першою та другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд при обчисленні строку притягнення особи до відповідальності також враховує роз'яснення, наведені судам у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року.

Так, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч.3 ст. 38 КУпАП).

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Днем виявлення правопорушення суд вважає день зібрання всіх матеріалів перевірки, що відбулось тільки за запитом органу УЗЕ НПУ в Донецькій області від 24.09.2018 року і листом-відповіддю на цей запит від 27 вересня 2018 року за №242, так як без отримання цих документів провести так зване «адміністративне розслідування», за наслідками якого прийняти об'єктивне рішення про наявність чи відсутність в діях особи складу правопорушення і як наслідок - скласти протокол, було неможливим.

В підтвердження перевірки в судовому засіданні досліджені надані особою, яка її проводила, відповідні документи, які були належним чином проаналізовані та оцінені.

Тому суд вважає, що на момент розгляду справи не закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП, враховуючи при цьому також граничні строки притягнення особи до такої відповідальності протягом 2-х років з часу вчинення. Цей строк на час розгляду справи також ще не закінчився.

З урахуванням вищенаведеного, слід визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.1 та ст.172-7 ч.2 КУпАП на підставі протоколів за №№800, 801, 802, 803, 804, 805, 806, 807 від 26 жовтня 2018 року за вчинення ним адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, та застосувати до нього адміністративне стягнення.

Частиною 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти стягнення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП як більш серйозне з числа вчинених, в межах санкції цієї статті у вигляді штрафу у визначеному розмірі.

При цьому, в порядку ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є депутатом Білозерської міської ради, пенсіонером, інвалідом ІІІ групи, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. З урахуванням цих обставин, суддя застосовує до винного мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією ч.2 ст.172-7 Кодексу.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Так, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Згідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 247, 268, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_2, а саме провадження №3/227/1165/2018 за протоколом №800 від 26 жовтня 2018 року за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, та № 3/227/1161/2018 за протоколом №801 від 26 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та №№3/227/1164/2018 за протоколом №802 від 26 жовтня 2018 року за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, №3/227/1160/2018 за протоколом №803 від 26 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, №3/227/1163/2018 за протоколом №804 від 26 жовтня 2018 року за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, №3/227/1159/2018 за протоколом №805 від 26 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, №3/227/1162/2018 за протоколом №806 від 26 жовтня 2018 року за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, та №3/227/1158/2018 за протоколом №807 від 26 жовтня 2018 року за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - об'єднати в одне провадження і присвоїти єдиний номер провадження №3/227/1158/2018 (єдиний номер справи №227/4708/18).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 1 та частиною 2 ст.172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень) 00 копійок, який слід сплатити на р/рахунок 5035, код класифікації доходів бюджету 21081100, код банку МФО 899998, , банк отримувач - Казначейство України (ЕАП), отримувач Добропільське УК м. Добропілля/21081100.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, тобто 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. (триста п'ятдесят дві гривні) 40 копійок, який сплатити на р/р 6001; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову подається до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В.Хандурін