Справа № 308/8869/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Вотьканича Ф.А., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою судді від 27 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно встановлених обставин, 04.09.2017 року о 23 год. 41 хв. ОСОБА_1 в м. Ужгороді на проспекті Свободи, 55 керував транспортним засобом марки «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком закладу охорони здоров'я № 326, що виданий 04.09.2017 року, чим порушив ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1просить скасувати зазначену постанову судді, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем та не перебував при цьому в стані сп'яніння. В закладі охорони здоров'я лікар надав недостовірний висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, оскільки двоє свідків на місці зупинки транспортного засобу заперечували наявність у водія ознак алкогольного сп'яніння.

Суд, дослідивши матеріали справи , прийшов до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КпАП України дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді справи суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, щоОСОБА_1 04.09.2017 року о 23 год. 41 хв. в м. Ужгород на проспекті Свободи, 55 керував автомобілем марки «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком закладу охорони здоров'я № 326 від 04.09.2017 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України доведена:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 5 вересня 2017 року серії БР №005741;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №326 від 04 вересня 2017 року;

-рапортом поліцейського роти №3 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, якв доповіла, що склала адміністративний протокол відносно водія ОСОБА_1 , який 04 вересня 2017 року о 23 год. 41 хв. керував автомобілем марки «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Твердження захисника в апеляції про недійсність медичного освідчення № 326 від 04 вересня 2017 року, який , на його думку, складений з порушенням Інструкції, також не можна визнати обґрунтованими. Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння з достовірністю встановлено в суді першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі захисника інші обставини не вплинули на висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, жодних зауважень щодо дій працівників поліції в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях ОСОБА_1 не вносив, та не вказував про свою незгоду з обставинами, зазначеними у протоколі. Таких зауважень ОСОБА_1 не вносив і до акту огляду, складеному в закладі охорони здоров'я.

Доводи апеляційної скарги захисника про неповноту судового розгляду апеляційним судом перевірялись, внаслідок чого строк на апеляційне оскарження постанови судді був поновлений, оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1. Незважаючи на це, ні ОСОБА_1, ні його захисник в судові засідання суду апеляційної інстанції не з'являлись, клопотань про дослідження будь-яких доказів до суду не подавали, а сама апеляційна скарга не містить обгрунтувань, в чому саме полягала неповнота розгляду справи судом першої інстанції.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу винного і застосував щодо ОСОБА_1 вид і розмір стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а своє рішення з цього приводу належним чином мотивував.

На підставі викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли свого підтвердження.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції апеляційним судом не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,251,252,289294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя