АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3489/18 Номер провадження 33/786/711/18Головуючий у 1-й інстанції Обревко Л. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст. 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши з участю прокурора Айдаєва Р.З., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_3 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2,, громадянин України, заступник міського голови виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, учасник бойових дій, інвалід війни друга група, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень на користь держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 обіймаючи з 21.04.2016 року посаду заступника міського голови виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, що являється органом місцевого самоврядування, будучи відповідно до пункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - посадовою особою місцевого самоврядування 7 рангу 4 категорії, тобто субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ст. 52 «Додаткові заходи здійснення фінансового контролю» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, в звязку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

В обгрунтування вимог, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з чисельними порушеннями норм закону, постанова також не відповідає вимогам закону, свідчить про односторонній та формальний підхід щодо обєктивного, неупередженого та законного розгляду справи на підставі зясування всіх обставин, що мають значення для її правильного вирішення та неупередженої оцінки всіх доказів у справі у їх сукупності та взаємоповязаності, в оскаржуваному рішенні не надано оцінку доказам, що повинні враховуватися при прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_2 умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАп. Зазначає, що оскільки в діях ОСОБА_2 вбачається несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у його майновому стані, але з причин, що не залежали від його волі, тому існують всі підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 субєктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвакатаКінаш А.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити апеляційні вимоги, промову прокурора про законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП, передбаченавідповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку - нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що судовий розгляд даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства ? всебічно, повно і об'єктивно, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення № 92 від 08.05.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2, обіймаючи посаду заступника міського голови виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (), що являється органом місцевого самоврядування, будучи відповідно до пункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - посадовою особою місцевого самоврядування 7 рангу 4 категорії, тобто субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ст. 52 «Додаткові заходи здійснення фінансового контролю» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб'єкти декларування зобов'язані подавати декларацію відповідно до цьогоЗакону.

Таким чином, місцевим судом вірно встановлено, щоДекусар В.В., будучи посадовою особою місцевого самоврядування, є суб'єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією. Окрім цього, згідно особової картки державного службовця та матеріалами особової справи посадової особи місцевого самоврядування, ОСОБА_2 ознайомлений з вимогами та обмеженнями відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та служби в органах місцевого самоврядування, про що свідчать його особисті підписи.

Відповідно до ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій сіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував того,що 12 вересня 2017 року на заявлений банківський рахунок отримав одноразову допомогу в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, тобто в сумі 480 000 грн., тобто отримав дохід на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зокрема на 01.01.2016 року прожитковий мінімум становив 1600 гривень, а 50 прожиткових мінімумів становив суму в розмірі 80 тисяч гривень.

Також не заперечував, що не подав вчасно інформацію про зміни у майновому стані, вказував, зазначивши причини несвоєчасного направлення електронної оформи повідомлення про суттєві зміни у майновому стані через стан злоровя та завантаженість у роботі.

Разом з тим, будь-яких документів на підтвердження перебуванні на лікуванні суду не надано, а навпаки в матеріалах справи маються табеля робочого часу ОСОБА_2 з яких вбачається, що в період з 12.09.2017 року на протязі 10 днів він перебував на робочому місці, а тому подання змін до майнового стану тільки 20.03.2018 року, тобто через півроку, судом не сприймаються як поважні причини пропуску строку, незалежно від недоліків системи електронного декларування, стан здоровя та завантаженості.

Сукупність вказаних даних, на переконання суду апеляційної інстанції, привела суд першої інстанції до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається як субєктивна так і обєктивна сторона правопорушення, визначеного ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Отже, сукупність досліджених судом першої і апеляційної інстанцій даних приводять до висновку, що ОСОБА_2 передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї бездіяльності, оскільки був попереджений про відповідні обмеження, але легковажно розраховував на їх відвернення.

Крім того, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Не повідомлення, або не своєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це визначено ч.2 ст.172-6 КУпАП, незалежно від ознак суб'єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, поза як обов'язковою складовою складу даного проступку є існування об'єктивної сторони,тобто протиправного діяння.

З урахуванням наведеного, а також виходячи з того, що порушень судом першої інстанції вимог закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення в ході апеляційного перегляду справи не встановлено, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана постанова, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним за ч.2 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, як про це просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Місцевий суд накладаючи стягнення за вчинене правопорушення врахував відсутність обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_2, який являється учасником бойових дій та інвалідом війни, призначив стягнення у мінімальному розмірі, що на думку апеляційного суду є справедливим.

На підставі наведенного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суду Полтавської області,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2- адвоката ОСОБА_3-, залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.П. Томилко.