Справа № 463/5481/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/182/18 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2018 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та за ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., за ч.1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно визначено ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1, 24.10.2017р. о 04 год. 40 хв. у м. Львові на вул. Пасічній, 32 керуючи транспортним засобом Деу д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Деу, д.н.з. НОМЕР_1, 24.10.2017р. о 04:40 год. в м. Львові на вул. Пасічна, 42 не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості, не впоралась з керуванням та здійснила зіткнення з огорожею, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 12.1 ПДР України.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2018 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст..ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП щодо неї закрити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом було порушено строки повідомлення про час та місце судового засідання та допущено порушення права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які передбачені ст.268 КУпАП. Також судом в порушення ст.245 КУпАП не було належним чином досліджено обставини справи, не опитано працівників поліції, які складали протокол, порушника та свідків.

Крім того, 03.04.2018р. ОСОБА_1 подала доповнення до апеляційної скарги в якому зазначає, що вона не керувала транспортним засобом та немає в матеріалах справи доказів чи фактів керування нею транспортним засобом. Також немає доказів зупинки транспортного засобу працівниками поліції. Також зазначає, що судом першої інстанції не встановлено факту її керування чи безпосереднього руху за її участю.

Заслухавши думку ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії БР №204202 від 24 жовтня 2017 року та серії БР №204258 від 24 жовтня 2017 року;

-поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 24.10.2017р., які ствердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для перевірки визначення стану алкогольного сп'яніння (а.с.5, а.с.6).

-схемою місця ДТП від 24 жовтня 2018 року.

На думку апеляційного суду, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо її винуватості у скоєному, оскільки така повністю та об'єктивно стверджується зібраними по справі доказами

Зібрані у справі докази в їх сукупності є достатніми для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1, що транспортним засобом вона керувала є безпідставними зважаючи на наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №204258 від 24 жовтня 2017 року, а саме з пояснення ОСОБА_1, така по суті правопорушення пояснила, що «тяжко вивертається руль, тому не втримала кермо», а в протоколі серії БР №204202 по суті правопорушення пояснила, що з ним згідна.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 204203 від 24 жовтня 2017 року складеного відносно ОСОБА_4, вбачається, що останній в своїх поясненнях по суті правопорушення пояснив, що передав свій транспортний засіб для керування водію ОСОБА_1, оскільки знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі наведеного вбачається, що ОСОБА_1, будучи ознайомлена з правами, передбаченими ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, дала особисто пояснення і без застережень і зауважень підписала протоколи про адміністративні правопорушення. Даних про здійснення на неї тиску працівниками поліції з вказаних матеріалів не вбачається.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність вимогам закону складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення вважаю безпідставними, оскільки цей протокол складений уповноваженою особою, а за формою і за змістом він відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Неповнота з'ясування судом обставин, яка (на думку апелянта) полягала у розгляді справи в її відсутності, усунута при апеляційному розгляді й не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті ) гривень накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено у межах передбаченого ст. 38 КУпАП строку.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 -без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк