ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/5350/18 Головуючий в 1 інст. Полянчук Б.І.
Провадження №33/807/40/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашева С.В., розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 60 гривень.

Стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 02 липня 2018 року о 07-00 годині, біля будинку №75 по вул.Привокзальній, під час конфлікту висловлювався на адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням процедури та порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення і підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи, а саме - поясненнями, вбачається, що конфлікт між ним та ОСОБА_3 відбувся не з хуліганських мотивів, а на ґрунті особистих неприязних відносин, тим більш, суперечки відбувалися через провокації ОСОБА_3 протягом багатьох років. Тому, в даному випадку відсутні такі суб'єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено всіх ознак дрібного хуліганства, а саме: чи вчинено діяння у громадському місці, чи вчинено діяння в присутності сторонніх осіб, і чи був порушений громадський порядок і спокій громадян в результаті його дій. Тобто, описані у протоколі його дії виключають кваліфікацію за ст. 173 КУпАП, оскільки не має всіх ознак дрібного хуліганства. Також, у справі немає жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а отже, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з'ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах адміністративної справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

Так, статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суд у своїй постанові зазначив, що вина ОСОБА_2 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими та усними поясненнями потерпілого ОСОБА_3, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, або таке, що готується.

Під час апеляційного розгляду вивчені надані суду матеріали та встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що працівником поліції відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП. У протоколі зазначено, що останній 02 липня 2018 року о 07-00 годині біля будинку №75 по вул.Привокзальній, під час конфлікту висловлювався на адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП України.

ОСОБА_2 в своїх поясненнях зазначив, що 02 липня 2018 року приблизно о 07-00 годині він перебував у своєму автомобілі, який знаходився біля в'їзду у двір, коли з'явився його сусід ОСОБА_3 та почав безпідставно висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою у присутності його жінки, при цьому погрожував спалити його автомобіль. Після цього його жінка викликала співробітників поліції. На адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою він не висловлювався.

ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначив, що мешкає по сусідству з ОСОБА_2, який 02 липня 2018 року приблизно о 08-00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання на вході у двір, не маючи на це ніяких підстав, влаштував сварку, в ході якої, ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Після цього ОСОБА_2 штовхнув його руками у груди, від чого він впав на землю. Від проходження СМЕ - відмовився.

Отже, вищезазначені пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечать одне одному, що, в свою чергу, унеможливлює зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення.

Згідно з протоколом, свідків події немає.

Протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, або таке, що готується, на думку апеляційного суду, сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_2

Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 вищевказаного правопорушення матеріали справи не містять.

Направлений на адресу апеляційного суду колективний лист мешканців вул.Привокзальної у м.Бердянську, згідно з яким ОСОБА_3 характеризується з позитивного, а родина ОСОБА_2 - з негативного боку, не може бути прийнятий як доказ вчинення ОСОБА_2 дрібного хуліганства при викладених в протоколі обставинах.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, до протоколу не додано достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта заслуговують на увагу та є слушними.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, всі обставини справи належним чином не з'ясував та дійшов передчасного висновку про вчинення ОСОБА_2 вищевказаного правопорушення.

З врахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 вересня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 310/5350/18