ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/3742/18 Головуючий в 1 інст. Маринін О.В.
Провадження №33/807/8/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашева С.В., за участю захисника - адвоката Хіжнякова І.В. в інтересах особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 з апеляційними скаргами останнього та захисника - адвоката Хіжнякова І.В. на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, притягнуто

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою, 17 травня 2018 року о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_3 в м. Бердянську по Мелітопольському шосе (пост поліції) керував автомобілем НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 разом із своїм захисником звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Хіжняков І.В., який діє в інтересах ОСОБА_3, зазначає, що оскаржувана постанова суду є необґрунтованою, невмотивованою, а отже незаконною та підлягає безумовному скасуванню, виходячи з наступного.

Так, захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №378180 від 17 травня 2018 року, який на думку судді, в сукупності з іншими матеріалами справи доводить вину ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, має ряд суттєвих недоліків. Так в ньому не зазначені свідки правопорушення, відсутні відомості про відеофіксацію, в порушення вимог ч.1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію», графу «дата та час розгляду справи» не заповнено. Також у протоколі про адміністративне правопорушення містяться підписи, які не належать ОСОБА_3 Крім того, апелянт вважає, що не може бути визнано законним та допустимим доказом висновок за результатами медичного обстеження, яке було проведене відносно ОСОБА_3 в БПНД 17 травня 2018 року лікарем ОСОБА_4, оскільки в порушення вимог ч.4 ст.266 КУпАП, ОСОБА_3 був доставлений до БПНД після закінчення двох годин з моменту зупинки його автомобіля співробітниками поліції. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 зупинений о 20 годині 15 хвилин, а огляд в медичному закладі, відповідно до висновку №534 проводився о 23 годині 15 хвилин, а згідно з ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан сп'яніння проведений з порушенням ст.266 КУпАП вважається недійсним. Судом не спростовані твердження ОСОБА_3 щодо порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме щодо дослідження в БПНД біологічної речовини, яка була відібрана у ОСОБА_3 в одну ємкість, що в подальшому позбавило можливості провести порівняння зразків сечі, що є порушенням п.10 Розділу ІІІ Інструкції, а відповідно до п.22 тієї ж Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Також під час судового розгляду суддя не з'ясував ряд обставини, на які вказував ОСОБА_3, зокрема відносно застосування до нього фізичної сили та психологічного примусу при його доставлені в Бердянський психоневрологічний диспансер, а також не встановлено, у зв'язку з чим ОСОБА_3 доставлено до БПНД, без пропозиції пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу. Зазначене, на думку захисника, вказує на незаконність судового рішення.

На підставі викладеного, просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, невмотивованою, а отже незаконною та підлягає безумовному скасуванню. Так, апелянт вказує, що суддею районного суду під час розгляду справи не досліджено доказів у справі про адміністративне правопорушення, не викликано свідків та проігноровано його вимогу про участь у справі захисника. Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є аналогічними доводам апеляційної скарги адвоката Хіжнякова І.В.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи захисника - адвоката Хіжнякова І.В., який просив задовольнити апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційних скаргах, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №378180 від 17 травня 2018 року, згідно з яким, ОСОБА_3 відсторонено від керування автомобілем та роз'яснено його права. Будь-яких зауважень до протоколу від останнього не надходило. Вказаний протокол містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, необхідні для розгляду справи.

Посилання апелянтів на те, що зазначений протокол ОСОБА_3 не підписував, нічим не підтверджені.

Недоліки, допущені при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3, на які вказують апелянти, а саме відсутність в протоколі відомостей про відеофіксацію правопорушення, час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, є незначними та не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується висновком лікаря №524 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного сп'яніння; поясненнями лікаря КУ «БПНД» ЗОР ОСОБА_5, наданими в судовому засіданні, з приводу проведення огляду ОСОБА_3 на виявлення стану сп'яніння; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 524 від 17 травня 2018 року, у якому зазначено яким чином проведено огляд та які здійснювались дослідження, зазначені ознаки наркотичного сп'яніння у ОСОБА_3

Суд першої інстанції в повному обсязі з'ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо проведення огляду на сп'яніння після закінчення двох годин з моменту зупинки транспортного засобу, спростовуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №524, з якого вбачається, що ОСОБА_3 направлено на огляд 17 травня 2018 року о 20 годині 55 хвилин, а сам огляд проведено того ж дня о 22 годині 55 хвилин, тобто у відповідності з ч.4 ст.266 КУпАП.

Порушення п.10 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N1413/27858, на яке звертають увагу в апеляційних скаргах ОСОБА_3 та захисник - адвокат Хіжняков І.В., а саме відібрання біологічної речовини (сечі) у ОСОБА_3 у одну ємкість при проведенні дослідження, належними доказами не підтверджено, а тому є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_3, будучи незгодним із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Під час перевірки законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції судом апеляційної інстанції досліджені усі матеріали, вивчені та перевірені усі доводи апелянтів, у судовому засіданні апеляційного суду заслухані та перевірені доводи захисника - адвоката Хіжнякова І.В., а також досліджені всі наявні в матеріалах справи докази.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Хіжнякова І.В., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Хіжнякова І.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 310/3742/18