Справа № 515/569/18
Провадження № 3/515/1050/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 липня 2018 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого-судді Семенюк Л.А., розглянувши матеріали, які надійшли від групи з обслуговування стаціонарних постів ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого по найму, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 044567, складеного інспектором ГРПП ОСОБА_2 в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 09 квітня 2018 року вбачається, що 09.04.2018 року о 01 годині 10 хвилин, в м.Татарбунари Одеської області, по вул. Клюшнікова, водій ОСОБА_1, керував автомобілем BMW 520 державний номерний знак GNG 029, в стані алкогольного спяніння, згідно висновку Саратської ЦРЛ № 52 від 09.04.2018 року.

За таких обставин, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В судове засідання, відкладене повторно з урахуванням заяви ОСОБА_1С.(а.с.22) про необхідність укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом, на 05.07.2018 року, ОСОБА_1 не зявився, надавши через свого представника адвоката ОСОБА_4, діючого на підставі угоди про надання правової допомоги №54 від 02.07.2018 року(а.с.26), заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні ЦРЛ, згідно довідки від 04.07.2018 року(а.с.31) .

Постановою Татарбунарського районного суду від 05.07.2018 року, враховуючи подану адвокатом заяву та стислі терміни розгляду справ про адміністративні правопорушення, розгляд справи було відкладено на 09.07.2018 року(а.с.34).

Однак, на вказану дату, незважаючи на те, що ОСОБА_1 уклав з адвокатом ОСОБА_4 угоду № 54 від 02.07.2018 року про надання правової допомоги (а.с.26), не він, не його представник до суду не зявились, хоча про час та місце розгляду справи представник був повідомлений, згідно розписки (а.с.32), про причину своєї неявки суд не повідомили.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_4 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому суд, у відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. При цьому, суд враховує довідку від 05.07.2018 року (а.с.33), надану тим же лікарем КЗ "Татарбунарська ЦРЛ" ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 перебував з 04.07.2018 року по 05.07.2018 року (дата видачі довідки) вже на амбулаторному, а не на стаціонарному лікуванні у лікаря хірурга поліклініки, що не заважало йому спілкуватись зі своїм представником та, в разі неможливості бути присутнім особисто в судовому засіданні, хоча доказів цього суду не надано, представляти його інтереси в суді адвокатом, згідно угоди та ордеру, що наявні в матеріалах справи.

Приймаючи вказане рішення, суд керується нормою ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, згідно якої суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Із рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України" слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_6 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обовязкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, та яка була належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_4, за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що обставини правопорушення й провина ОСОБА_1 підтверджуються зібраними, в порядку ст.251 КУпАП, доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 044567 від 09.04.2018 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення (а.с. 3);

- чеком-роздруківкою огляду на стан спяніння, проведеного з використанням приладу "Драгер", згідно якого вміст алкоголю у ОСОБА_1 станом на 01 годину 17 хвилин - 09 квітня 2018 року становив 1,45 ‰ (а.с.5);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.04.2018 р. № 52, складеного медичним закладом КЗ «Саратська центральна районна лікарня» в присутності правопорушника та поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 09.04.2018 року о 02 годині 15 хвилин, перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.6);

- рапортами інспекторів ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області Унгуряна С.О. та Башкова М.В. з викладенням обставин скоєного ОСОБА_1 правопорушення (а.с.7-8);

- відеозаписом з місця скоєння правопорушення, яким підтверджується проведення огляду правопорушника ОСОБА_1 на стан спяніння з використанням приладу "Драгер" на місці складання протоколу та після незгоди з його показником, у медичному закладі КЗ «Саратська ЦРЛ» (а.с.11).

Також суд зважає на запис в протоколі про адміністративне правопорушення щодо тимчасового вилучення у правопорушника посвідчення водія ВХО № 001398 та видачу тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами ТД № 746033, про що наявний підпис останнього в протоколі. При цьому, жодних зауважень, пояснень чи заперечень щодо обставин, зазначених в протоколі, ОСОБА_1 не вказав.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: його вік, соціальне положення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, відсутність помякшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного адміністративного правопорушення, а також, беручи до уваги, що адміністративне правопорушення повязане з керуванням транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що в свою чергу створювало пряму загрозу для життя та здоровя людей, а також ту обставину, що ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час судового засідання, уклавши договір про надання правової допомоги з адвокатом, до суду не з'явився, свого представника не направив, що вказує на легковажне ставлення останнього до положень діючого законодавства, суд вважає, що визначене за санкцією інкримінуємої йому статті стягнення, буде необхідним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Татарбунарського районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Семенюк