м. Лиман Справа № 236/3527/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Лиманського ВП Слов*янського ВП ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, який не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: вул. Шмідта, 77, м. Лиман, Донецької області,

за ст. 130 ч. 2, 124 КУпАП, розглянуто у присутності порушника, якому розяснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 25.10.2017 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 гривень, з позбавленням керування транспортними засобами строком на один рік.

Так, повторно протягом року, 01.10.2018 о 00:30 годин, ОСОБА_2 в м. Лиман, Донецької області, по вул. Одеській, біля будинку № 78, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2107, з державним номером АН 6798 СР, з явними ознаками алкогольного сп"яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння та застосування алкотестеру "Драгер" у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Тобто ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 01.10.2018 о 00:30 годин, ОСОБА_2 в м. Лиман, Донецької області, по вул. Одеській, біля будинку № 78, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2107, з державним номером АН 6798 СР, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, виїхав на ліве узбіччя дороги та скоїв наїзд на стоячий причеп, в разі чого причеп посунувся та скоїв наїзд на автомобіль ВАЗ 21063 д/н АН 3584АЕ, який стояв поряд з причепом.

Тобто ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1,12.3 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Враховуючи, що судом одночасно розглядаються матеріали про вчинення ОСОБА_2 кількох адміністративних правопорушень, суддя вважає доцільним здійснювати їх спільний розгляд.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе не визнав, суду пояснив, що на праві власності має автомобіль ВАЗ-2107, державний номер не знає, у жовтні 2017 він притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

30.09.2018 за місцем його мешкання прийшов знайомий на ім*я "Дмитро", який запропонував покататись на його автомобілі. Оскільки він був у нетверезому стані, дозволив керувати автомобілем свому знайомому. Керуючи транспортним засобом по вулиці Одеській в м. Лиман, ОСОБА_3 не впорався з керуванням та здійснив наїзд на стоячий причеп, причеп посунувся та наїхав на автомобіль, який стояв поряд з причепом.

Він особисто не бачив, як це сталося, оскільки був дуже п*яний, він перелякався та сказав, щоб ОСОБА_3 тікав. Після того, як ОСОБА_3 втік, він пересів на водійське сидіння.

Одразу з домоволодіння № 78 по вулиці Одеській м. Лиман, вийшов хозяїн, підійшли ще люди, він хотів добровільно відшкодувати шкоду, але власник автомобіля не погодився.

Вину не визнає, оскільки він особисто не керував своїм автомобілем.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що 01.10.2018 близько о 01:00 годині, біля двору № 78 по вул. Одеській м. Лиман, сталася дорожньо-транспортна пригода. Він одразу вийшов за двір, та побачив автомобіль ВАЗ-2107, за кермом якого знаходився ОСОБА_2, останній "виліз" з автомобіля, знаходився в стані сп*яніння, та став казати, що не впорався з керуванням, в*їхав у причеп. Одразу до місця ДТП підійшов власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_5, і ОСОБА_2 запропонував йому 3000,00 гривень в рахунок відшкодування шкоди, на що ОСОБА_5 не погодився та викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення, як і свідок ОСОБА_4

Крім того, додав, що він підійшов до місця ДТП пізніше, коли свідок ОСОБА_4 був вже на місці ДТП. Особисто він викликав працівників поліції.

Працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили та підтвердили, що 01.10.2018 о 00:30 годин, по вул. Одеській м. Лиман, сталася ДТП. Виїхавши на місце події, вони побачили, що в автомобілі ВАЗ-2107, за кермом сидів водій, який не бажав виходити з транспортного засобу, спілкуватися з ними та заблокував двері. Допитавши свідків пригоди, вони з*ясували обставини та склали процесуальні документи (протоколи, схему ДТП, пояснення свідків). Приблизно о 04:30 годині, вони вимушені були від*їхати з вказаного місця, та помітивши, що водій вийшов з машини, повернулися. При цьому правопорушник знаходився в стані сильного алкогольного сп*яніння, ругався нецензурною лайкою, відмовився від пояснень та проходження медичного огляду, підписів, повідомляв декілька версій, що він випадково йшов по вулиці, що за кермом його транспортного засобу був інший чоловік, тощо. Вів себе агресивно та намагався викрутитись з даної ситуації.

Свідок ОСОБА_3, якого до суду запросив правопорушник ОСОБА_2, суду показав, що він знаходиться з останнім у дружніх стосунках. 30.09.2018 він прийшов до знайомого ОСОБА_2, та запропонував йому покататись на автомобілі. Оскільки ОСОБА_2 був у нетверезому стані, автомобілем керував він, не маючи посвідчення водія. Керуючи транспортним засобом по вулиці Одеській в м. Лиман, він не впорався з керуванням та здійснив наїзд на стоячий причеп. Обставини поїздки та самої події ДТП не пам*ятає, після події він втік, бо злякався.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Статтею 130 ч. 2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Факт відмови ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 017696 від 01.10.2018, письмовими поясненнями: свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_4, викладеними на окремих аркушах, поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, допитаних в судовому засіданні, крім того, поясненнями працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, наданими в судовому засіданні.

Приймаю, як належний та допустимий доказ протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він складений уповноваженою особою поліцейським СРПП № 1 Лиманського ВП Слов*янського ВП ГУ НП в Донецькій області, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Викладеними фактичними обставинами справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачені ст. 130 ч. 2 КУпАП та ст. 124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду протоколів про адміністративні правопорушення.

Суддя не приймає до уваги пояснення правопорушника ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, (які між собою є друзями), щодо того, що останній 01.10.2018 керував транспортним засобом та скоїв ДТП, осткільки вони не підтверджені, та спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Пояснення ОСОБА_2 щодо не причетності його до вчинення даних правопорушень, суд вважає не логічними, не послідовними, такими, які не узгоджуються з показаннями свідків, та досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Не визнання ОСОБА_2 своєї вини, суд розцінює як спосіб захисту, обраний ним з метою ухилення від відповідальності.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суддя звертає увагу, що у Рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оскільки, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, вважаю, що відмова від зазначеного медичного огляду є грубим порушенням Правил дорожнього руху України та вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення, із застосуванням положень ст. 36 ч. 2 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на підставі ст. 4 Закону України "Про судовий зібр" від 08.07.2011 року стягується судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 гривень.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 23, 33, 36, 124, 130 ч. 2, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, із застосуванням ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20400,00 (двадцять тисяч чотириста грн. 00 коп.) гривень (Отримувач: УК/Дон.обл./21081300, Код отримувача (ЕДРПОУ): 38033943, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банка (МФО): 899998, Рахунок: 5001), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Встановити ОСОБА_2 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.

У разі не сплати штрафу в добровільному порядку, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в подвійному розмірі в сумі 40800,00 (сорок тисяч вісімсот грн.00 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави (Розрахунковий рахунок - 5564; Отримувач: УК м. Лиман/отг м. Лиман/22030101; Код отримувача (ЕДРПОУ): 37894853; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банка (МФО): 899998) судовий збір в розмірі 352,40 (триста п*ятдесят дві грн. 40 коп.) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя -