Справа № 265/940/18
Провадження № 3/265/439/18
П О С Т А Н О В А

25 квітня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від в.о. заступника начальника Краматорського управління Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої директором ТОВ «Будтехмаш», яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 163-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Будтехмаш» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником: ТОВ «Мегастальпром» за липень-серпень 2017 року № 845/05-99-14-15/32716454 від 19 грудня 2017 року, встановлений факт порушення податкового законодавства ТОВ «Будтехмаш», а саме: заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 290 175 гривень, у тому числі за липень 2017 року на суму 132 812 гривень, за серпень 2017 року на суму 157363 гривень.

Отже, своїми діями ОСОБА_3, яка є директором ТОВ «Будтехмаш» допустила порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Розділу V Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, в результаті чого відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення № 59 від 29 січня 2018 року.

ОСОБА_4 ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані у судовому засіданні свою провину не визнала, посилаючись на те, що порушення податкового законодавства та порядку ведення бухгалтерського обліку не було. Податкове повідомлення-рішення оскаржується в ДФС України, тому на даний момент вважається неузгодженим.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають обєкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності. Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку обєкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п 134.1.1 п. 134.1 Податкового кодексу України платниками податку - резидентами є: субєкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Згідно положень пп. 198 .1 ст. 198 Податкового кодексу України До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пп. 198 .2 ст. 198 Податкового кодексу України Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до пп. 198 .6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Згідно ч.1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі відсутністі податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України

Таким чином, виходячи з матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, які призвели до заниження податку на додану вартість у липні-серпні 2017 року. Водночас жодних документів на підтвердження оскарження акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Будтехмаш» від 19 грудня 2017 року, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, та прийняття з цього приводу будь-яких рішень, суду надано не було.

Разом із тим, правопорушення було виявлено 19 грудня 2017 року, матеріали протоколу про адміністративне правопорушення надішли на розгляд до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області 30 січня 2018 року, а розгляд справи став можливим лише 25 квітня 2018 року.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі спливу на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На підставі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Отже, враховуючи, що строки, передбачені ст. 38 КУпАП, станом на день вирішення справи спливли, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя Гноєвой С.С.