Справа № 755/3167/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

13 лютого 2018 року о 16 год 45 хв ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Amarok», д/н НОМЕР_4 по вул. Малишка, 4 в м. Києві, рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпечності та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Citroen C1», д/н НОМЕР_5, який рухався позаду, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1, порушила пункт 19.9 Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнала та зазначила, що 13 лютого 2018 року рухалась заднім ходом з парковки по вул. Малишка, 4 в м. Києві. Коли вона зупинилась до неї підійшла водій автомобіля «Citroen C1», д/н НОМЕР_5 ОСОБА_2 та повідомила, що ОСОБА_1 допустила зіткнення з її транспортний засобом. ОСОБА_1, вийшовши з автомобіля помітила, що на її транспортному засобі та на автомобілі ОСОБА_2 немає слідів від зіткнення та пошкоджень.

Крім цього в судовому засіданні заслухано пояснення свідка ОСОБА_3, яка зазначила, що в той день вона перебувала із ОСОБА_1 в салоні автомобіля «Volkswagen», де спілкувались між собою. Через деякий час до їх автомобіля підійшла ОСОБА_2 та повідомила, що вони здійснили наїзд на її транспортний засіб, проте ОСОБА_1 не здійснювала рух автомобілем, оскільки на той момент вона спілкувалась зі свідком. Після цього свідок ОСОБА_3 залишила ОСОБА_1 та пішла у своїх справах.

Також в судовому засіданні заслухано пояснення водія автомобіля марки «Citroen C1» - ОСОБА_2, яка зазначила, що 13 лютого 2018 року о 16 год 35 хв рухалась по вул. Малишка в сторону вул. Братиславської на зелений сигнал світлофора. Приблизно за три метри від світлофора був припаркований автомобіль «Volkswagen Amarok», водій якого стрімко розпочав рух заднім ходом, не звертаючи уваги на інших учасників дорожнього руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем, яким вона керувала.

В судовому засіданні заслухано пояснення ОСОБА_4, які повністю підтвердили покази дані ОСОБА_2

Крім цього в судовому засіданні заслухано пояснення свідка ОСОБА_5, що працює інспектором паркування КП «Київтранспарксервіс», який пояснив, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія автомобіля «Volkswagen» чорного кольору, який рухався заднім ходом по вул. Малишка в м. Києві, під час руху водій розмовляла по телефону, в результаті чого здійснила наїзд на автомобіль марки «Citroen» червоного кольору.

Суд, заслухавши учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків, дослідивши наявні у справі докази, копії фотознімків, вважає, що в діях ОСОБА_1наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2018 року серії БД № 110355, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 10.9 правил дорожнього руху України, схемою місця ДТП від 13 лютого 2018 року, поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, фотознімками з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи переходу іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

ОСОБА_1 не надано судді доказів, які б спростовували її винуватість у вчиненому адміністративному правопорушенні. Суддя критично ставиться до показів свідка ОСОБА_3, оскільки вона перебуває у дружніх відносинах із ОСОБА_1, крім цього дані покази спростовуються наявними у справі доказами.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи доказами, а також заслухані у судовому засіданні пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суддя приходить до висновку про наявність факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.

Як роз'яснено в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 40-1, 124, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір», суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 к.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: