Справа №750/1516/18
Провадження №3/750/689/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.

за участю секретаря - Панасюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

19.02.2018 року інспектором роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що той 15.01.2018 року о 01:40 год. в м. Чернігові по проспекту Миру, 249, керував автомобілем MERCEDES-BENZ V230, д.н.з. СВ 7977АІ в стані наркотичного спяніння, огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №22 від 15.01.2018, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, вказавши, що він ПДР не порушував і наркотичних засобів не вживав. Інспектори його зупинили і склали постанову за те, що він не був пристебнутий паском безпеки. Потім сказали, що в нього червоні очі і запропонували проїхати до лікаря на освідування. Він погодився, пройшов огляд у лікаря, здав всі аналізи, після чого йому повернули посвідчення водія і він продовжив керувати автомобілем. Лише через місяць після цього його зупинили поліцейські і сказали, що будуть складати протокол. Про результати лабораторний досліджень, у передбачений законом порядок, його не повідомляли. Тільки при складанні протоколу, коли його випадково зупинили, інспектор повідомив про висновок лікаря, що він перебував в наркотичному стані, але, як таке могло статися, він не знає, оскільки він нічого не вживав і не вживає та на обліку не перебуває. Також вказав, що 15.01.2018 року, коли його зупинили, свідків не було, як і 19.02.2018 року при складанні протоколу.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 пояснив, що обставини протоколу він памятає, вони відвозили ОСОБА_1 на освідування. Вони зупинили даного водія, оскільки в нього був пошкоджений бампер і в ході спілкування з даною особою, коли вони складали відносно нього протокол за ч.5 ст. 121 КУпАП, були виявлені ознаки наркотичного спяніння, а саме: почервоніння очей та поведінка особи не відповідала дійсності. Якщо особа перебуває в наркотичному спянінні, освідування проводиться лише у лікарні, на яке ОСОБА_1 одразу погодився проїхати, після чого й було виписане направлення на освідування до лікарні, де ОСОБА_1 здав біоматеріали. Згодом вони забрали висновок з лікарні та неодноразово заїжджали за місцем мешкання водія ОСОБА_1, щоб скласти протокол, але його дома не було. Потім вони побачили ОСОБА_1 біля магазину, де працюють його батьки, та повідомили, що будуть складати протокол, оскільки висновок лікаря виявився з позитивним результатом, але ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, говорив, що буде говорити в присутності лише свого адвоката. Вказав, що особисто він не зобовязаний надавати висновок лікаря водію, даний висновок видається самим лікарем, а яким чином лікар видає висновок особам, які проходять освідування, йому не відомо. Права ОСОБА_1 він розяснював, з висновком лікаря він ознайомлював водія при складанні протоколу, в присутності свідків.

Опитана в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що знайома з батьками ОСОБА_1, допомагала йому написати заяву на ознайомлення з матеріалами справи і під час ознайомлення з такими матеріалами ОСОБА_1 стало відомо про висновок лікаря, в якому було зазначено про те, що він перебував в наркотичному спянінні. Такого висновку в нього не було, тому вони поїхали до лікарні, де і забрали такий висновок лише 05.03.2018 року. ОСОБА_1 не був обізнаний про такий висновок і про його результати.

Опитаний в судовому засіданні лікар-нарколог КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_4 пояснив, що детально обставини він не памятає, але, відповідно до наявних документів, ОСОБА_1 привозили на освідування. Як слідує з акту огляду, у ОСОБА_1 були ознаки наркотичного спяніння, хоча такі симптоми бувають при багатьох хворобах. Він заперечував вживання ним наркотичних засобів, погодився здати біоматеріали на дослідження, за результатами проведення яких було встановлено, що він перебував в стані наркотичного спяніння. Вказав, що висновок заповнюється на підставі акту, в трьох екземплярах. Не знає, чи розяснювали інспектори Шелупцю В.Ю., що висновок можна отримати в лікарні, а також не знає, коли ОСОБА_1 отримав такий висновок. На даний час він не може сказати чи повідомляв він ОСОБА_1 про можливість отримати висновок.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання жодного разу не зявились, незважаючи на те, що про розгляд справи сповіщались належним чином та завчасно, шляхом направленням їм рекомендованих листів, від отримання яких ОСОБА_6 ухилився, а ОСОБА_5 причини своєї неявки суду не повідомила.

Захисник ОСОБА_7 просила закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1, мотивуючи тим, що була порушена процедура оформлення, протокол складено з порушенням ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», крім того, свідків при складанні протоколу не було, що слідує з відеозапису, наданого суду та проглянутого в судовому засіданні. Тобто, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення не доведена, беззаперечних доказів суду не надано, а самого протоколу, який складено з порушенням, недостатньо для притягнення особи до відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, захисника, дослідивши докази у справі, в їх сукупності, приходжу до висновку, що відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння.

Процедура огляду на стан спяніння чітко визначена законом.

У відповідності до ч.3ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного, наркотичного спяніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, яка діє наразі зі змінами та доповненнями.

У відповідності до п. 6 вказаної Постанови КМУ, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Пунктами 7, 8, 9 вищевказаної Інструкції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обовязкове; метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння; використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктами 15, 16, 19 Інструкції встановлено, що за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя. На підставі вказаного акту складається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 20, 17 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Пунктом 22 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 за №1452/735, встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4, вбачається, що висновок №22 від 15.01.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складено з порушенням Інструкції, а саме пунктів 17, 20, оскільки зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння не повідомлявся оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив на огляд, а зачитаний поліцейським лише у день складання протоколу, а саме 19.02.2018 року. Більш того, такий висновок ОСОБА_1 взагалі не було надано 15.01.2018 року, а ним був підписаний у цей день лише бланк висновку, тоді як результати лабораторних досліджень були готові лише на наступний день після відібрання біологічного середовища, що слідує з копії «Акту медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Акт) №22 від 15.01.2018 року, а також вбачається з копії витягу із «Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі «Журнал»), де зазначено, що інспектором БУПП ОСОБА_2 такий висновок отримано лише 22.01.2018 року. Разом з тим, твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо отримання ним висновку лише 05.03.2018 року, не спростовані в судовому засіданні ані свідками ОСОБА_2, ОСОБА_4, ані тією ж копією витягу із «Журналу», відповідно до якої встановити дату отримання такого висновку ОСОБА_1 неможливо, оскільки така не зазначена у Журналі.

Більш того, в судовому засіданні було встановлено, що протокол серії БР №220197 від 19.02.2018 року було складено з порушенням ст. 256 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Разом з тим, в порушення вищевказаних норм при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, що підтверджується наданими суду поясненнями ОСОБА_1, а також направленим Управлінням патрульної поліції в Чернігівській області на запит суду відеозаписом, який було проглянуто в судовому засіданні та з якого вбачається, що при складанні вказаного протоколу про адміністративне правопорушення свідків не було.

Таким чином, додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6О викликають у суду сумніви щодо їх достовірності, оскільки судом встановлено, що при складанні вказаного протоколу вони були відсутні та вказані особи до суду не зявились для надання пояснень особисто. Крім того, з вказаних письмових пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 слідує, що такі були лише свідками відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі, отриманні копії такого та дачі останнім пояснень.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може бути предметом судового розгляду та не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ч.1 ст. 266 КУпАП зазначає, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортним засобами. Разом з тим, інспектор УПП не вжив заходів щодо відсторонення водія від керування та щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 265-2 КУпАП.

З врахуванням наведеного, встановлені обставини не дають достатніх підстав вважати, що в судовому засіданні знайшли підтвердження подія і склад адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, докази, надані суду на підтвердження викладених у протоколі обставин, були складені з порушенням вимог, вказаних вище, а тому протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини, викладені в протоколі інспектором, не підтверджуються сукупністю доказів, спростовуються доводами ОСОБА_1, поясненнями свідків, опитаних в судовому засіданні, відеозаписом з нагрудної камери, оглянутим в судовому засіданні, а отже, протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя Л.В. Самусь