Справа № 212/2038/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління держпраці у Дніпропетровській області Державної інспекції України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, громадянка України, директор ТОВ «Чарівна Марина», ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, місце реєстрації та мешкання: м.Кривий Ріг, вул.Талаліхіна, будинок 34,

у скоєнні правопорушення передбаченого ст.41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ДН-176/263/288/АВ/П/ПТ від 29.03.2018 р., ОСОБА_2 будучи посадовою особою, відповідальною за дотримання законодавства про працю, за місцем знаходження підприємства ТОВ «Чарівна Марина» розташоване за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Січеславська, 30 допустила невиконання вимог чинного законодавства про працю, чим порушила вимоги ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: заробітна плата виплачується раз на місяць. Згідно касової книги заробітна плата за січень 2018 виплачена 01.02.2018р., заробітна плата за лютий 2018 року виплачена 28.02.2018р. Зазначене порушує вимоги ст.115 КЗпП України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, розяснені вимоги ст.268 КУпАП й зміст ст.ст.55,56,59,63 Конституції України.

ОСОБА_2 в суді пояснила, що вона є директором ТОВ «Чарівна Марина», однак, на даний час, вона одна працює на підприємстві, що підтверджується табелем обліку робочого часу, враховуючи, що дохід підприємства малий, вона вирішила не порушуючи права інших осіб, виплачувати собі заробітну плату один раз на місяць, а не як це встановленого КЗпП України та наказом по підприємству. Зобовязується більше не порушувати закон про працю.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ДН-176/263/288/АВ/П/ПТ від 29.03.2018р.; актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН-176/263/АВ від 28.03.2018 р.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що винуватість відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.34 КУпАП суд враховує такі обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення: щире розкаяння винного; відсутність будь-яких наслідків чи порушення прав інших осіб чи держави, а також враховує відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Застосування ст.22 КУпАП у даному випадку, на думку суду, найбільше відповідає меті адміністративного стягнення, передбаченого ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме що документально підтверджено, що заробітна плата виплачувалась лише самій ОСОБА_3, податки до бюджету перераховані своєчасно, беручи до уваги, що діями порушника не завдано шкоди державним або суспільним інтересам, правам та свободам інших осіб, з врахуванням особи ОСОБА_3, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, помякшуючу обставину, а саме відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, виходячи із принципу гуманності, суддя вважає за можливим звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, справу провадженням закрити за малозначністю правопорушення й обмежитись на адресу правопорушника усним зауваженням.

На підставі висловленого, керуючись ст. 22,33, 34, 41 ч.1,283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у звязку з малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов