Справа № 203/1649/18
Провадження № 3/0203/1090/2018
П О С Т А Н О В А

іменем України

19.07.2018 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Смольняков О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від ГУ ДФС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Авіст Плюс», що проживає за адресою: ж/м Тополя-3, буд.23, корп..2, кв.22, м.Дніпро, за ч.2 ст.162-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою ГУ ДФС Дніпропетровській області директора ТОВ «Авіст Плюс» ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за 162-1 ч.2 КУпАП, за те, що ним здійснено порушення ст. 1 ЗУ від 23.09.94р. №185/94-ВР (суть порушення, частини, статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (зі змінами та доповненнями), та відповідно до п.1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринку України» від 01.12.2014 N 758 (із змінами та доповненнями), п. 1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2015 N 160 (із змінами та доповненнями), п.1 Постановою Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.06.2015 № 354 (із змінами та доповненнями), п.1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.09.2015 № 581 ( із змінами та доповненнями), п.1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 04.12.2015 № 863 ( із змінами та доповненнями), п.1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2016 №. п.1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 07.06,2016 №342 з урахуванням змін, внесених постановою Правління Національного банку України від 28.07.2016 №361 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», п.1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 14.09,2016 №386, п.1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 13.12.2016 №410, в частині порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28.04,2015 №1-04/2015ЕСО в результаті чого нарахована пеня в сумі 1 297 268,19 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.162-1 КУпАП не визнав та пояснив, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення відносно нього, оскільки правопорушення не скоював. Крім того ОСОБА_1 подав до суду пояснення, в яких зазначив що провадження відносно нього необхідно закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Свої пояснення ОСОБА_1 обґрунтував тим, що на підставі акту ГУ ДФС у Дніпропетровській області №23274/04-36-14-06/36095500 винесено податкові повідомлення-рішення №, яким застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 1297268,19 грн., №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн. ТОВ «Авіт Плюс» не погодився з результатами перевірки, викладеними в ОСОБА_2, та вказаними податковим повідомленнями-рішеннями, оскільки їх прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, у звязку із чим вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені ТОВ «Авіст плюс» до ДФС України протягом встановленого 10-денного строку (скарга направлена до ДФС 08.06.2018 року), процедура адміністративного оскарження триває. Таким чином, оскільки процедура оскарження податкових повідомлень-рішень, складених на підставі ОСОБА_2, не завершена та триває, за таких обставин оскаржувані податкові зобовязання є неузгодженими і до остаточного вирішення цього факту допущення порушення є невстановленим. Відповідно висновки про порушення директором ТОВ «Авіст Плюс» ОСОБА_1 вимог валютного законодавства на час складання адміністративного протоколу №298 від 07.05.2018 року та на час розгляду цієї адміністративної справи є не доведеними, тому надані ГУ ДФС у Дніпропетровській області документи не можуть прийматися судом як доказ події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162-1 КупАП, в діях директора ТОВ «Авіст Плюс» ОСОБА_1 Одночасно із ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол №298 від 07.05.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 162-1 КУпАП. В той же час ГУ ДФС України у Дніпропетровській області помилково вважає, що ОСОБА_1 було допущено неповернення виручки в іноземній валюті, ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення не вчиняв, що підтверджується наступним: розрахунки між Позивачем та його контрагентом за контрактами №1-04/2015ЕСО від 28.04.2015 року передбачені у гривнях України та не здійснювалось в іноземній валюті. Зазначені в Акті ГУ ДФС у Дніпропетровській області порушення Закон України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті та Постанови Правління НБУ не можуть бути підставою для нарахування штрафних санкцій ТОВ Авіст плюс та відповідно для притягнення до адміністративної відповідальності керівника ТОВ Авіст плюс ОСОБА_1. За таких обставин, а саме відсутності у ТОВ «Авіст Плюс» валютної виручки, ОСОБА_1 жодним чином не міг вчинити правопорушення, передбачене ст. 162-1 КУпАП. Також, зауважив, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 162-1 КУпАП, оскільки постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2017 року за ч.2 ст. 162-1 КУпАП ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та справу відносно нього закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, виходжу з наступного.

Відповідно до п.56.2 п.56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно п.56.22 ст.56 ПКУ, якщо платник податків оскаржує рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та/або до суду, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Відповідно до п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України, скарга, подана із дотриманням строків визначених п.56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження, а на даний час процедура оскарження не закінчена.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №298 від 07.05.2018 року вбачається, що підставою для його складання відносно ОСОБА_1 став акт планової виїзної документальної перевірки №23274/04-36-14-06/36095500 від 07.05.2018 року.

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом були винесені та направлені на адресу підприємства податкові повідомлення-рішення №; №.

Як вбачається з наданих матеріалів, ТОВ «Авіст плюс» у встановленому порядку оскаржило до Державної фіскальної служби України податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі акту перевірки.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору та при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'зання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Оскільки строки оскарження податкового рішення-повідомлення не закінчилися, висновки акту є неузгодженими і до остаточного вирішення цього спору факт допущення порушення є невстановленим, тому не може бути прийнятий судом у якості доказу на підтвердження провини правопорушника. При цьому ніяких інших доказів, окрім акту перевірки, який оскаржується, та протоколу про адміністративне правопорушення, який складений на підставі акту перевірки, суду надано не було. У відповідності з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно, оскільки всі порушення податкового законодавства, зазначені в акті перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення є неузгодженими та оскаржуються платником податку.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.162-1 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст. 284 КУпроАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративному матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 162-1 ч.2 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кіровського районного суду

м. Дніпропетровськ О.О.Смольняков