БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1956/18 Провадження № 3/497/987/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2018 року, суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого за наймом, не одруженого, не інваліда, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КМ № 466403 виданий 08.05.2007 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20.10.2018 року о 02:40 годині ОСОБА_2 по вул. Ізмаїльська, №4, с. Кам'янка, Ізмаїльського району, Одеської області, керував автомобілем ВАЗ 21053, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (резкий запах алкоголю з порожнини рота). В присутності двох свідків відмовився від проходження перевірки на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестора "Драгер" в установленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі.

За даним фактом поліцейським Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді свою провину у вчиненні вказаного правопорушення визнав, та пояснив, що 20.10.2018 року він дійсно вживав алкогольні напої, а саме "водку". Від проходження будь-якого обстеження він відмовився, оскільки не заперечував факт вживання алкогольних напоїв. В зв'язку з чим було складено протокол про адміністратвине правопорушення. В протоколі пояснення він зазначив власносручно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений:

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (надалі Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Інструкція … визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).

Огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану (п.2).

Згідно п.3 Інструкції … ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Інструкції … визначено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) …

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).

Розділ ІІ чітко визначає процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів. В тому числі згідно п.6 розділу ІІ огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Зазначений вище Порядок …. визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом …

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені правові норми, винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД N 334039 від 20.10.2018 року, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення вважається належним доказом цього,

- в протоколі в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено "с нарушением согласен»;

- постановою про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 094543 від 20.10.2018 року, складеним відносно ОСОБА_2 за ст.126 ч.2 КУпАП за управління транспортним засобом без посвідчення водія;

- поясненнями ОСОБА_2;

- довідкою начальника СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 про те, що згідно облікових даних НАІС України громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: в с. Василівка, Болградського району, вул. Лермонтова, №4, посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував;

- відеозаписом.

Крім того, на цей час ні протокол, ні викладені в ньому обставини жодним чином не спростовані та не оспорені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин що пом'якшують та обтяжують адміністративну відповідальність не встановлено. Майнової шкоди заподіяно не було.

Згідно санкції ст. 130 ч.1 КУпАП на винну особу накладається стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наявність постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 094543 від 20.10.2018 року, складеної відносно ОСОБА_2 за ст.126 ч.2 КУпАП за управління транспортним засобом без посвідчення водія, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував, що також підтверджується довідкою начальника СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 20.10.2018 року.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи …

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про те, що працівниками поліції були дотримані вимоги положень:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння …,

- Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння …

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді цих матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП, та проаналізувавши усі наявні в справі докази, дійшов глибокого переконання щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Таким чином, суд приймає до уваги пояснення, що зазначені особою, відносно якої складено протокол ОСОБА_4 в протоколі про адміністративне правопорушення, які є визнавальними, які повністю співвідносяться з поясненнями свідків, та поясненнями цієї особи, зафіксованими на відеозаписі.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд приймає до уваги, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і ніякі обставини не можуть бути пом'якшуючою підставою для призначення стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП, крім того, санкція цієї статті не передбачає альтернативні види стягнень.

При розгляді даних матеріалів, особою відносно якої складено протокол ОСОБА_2 не було заявлено жодних клопотань, та не надано доказів на спростування його вини, та на підтвердження доводів стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді цих матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Проаналізувавши усі наявні в справі докази, заслухавши пояснення правопорушника, суд дійшов глибокого переконання щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_2 сідаючи за кермо транспортного засобу, повинен був суворо дотримуватись ПДР України, а також вживаючи алкогольні напої навіть на передодні, враховувати свій фізіологічний стан здоровя, оскільки час виходу алкоголю з організму, сила впливу алкоголю і ступінь спяніння залежить від таких факторів, як: вага людини, кількість випитого спиртного, міцність алкогольного напою, стать людини, здоровя внутрішніх органів, ступінь наповненості шлунка перед вживанням спиртного, кількість зїденої їжі після прийняття спиртного, якість закуски, а відтак можливість в такому стані керувати транспортним засобом уникнувши порушень ПДР.

Враховуючи актуальність проблеми керування водіями транспортними засобами у стані алкогольного спяніння та збільшення за останній час кількості ДТП в Україні за участі таких водіїв, а також активізацію законодавчої ініціативи щодо посилення у найближчому майбутньому відповідальності відносно осіб, які керують транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, навіть до кримінальної, суд приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, яке відповідає карній, превентивній та виховальній функціям адміністративної відповідальності.

Стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до ОСОБА_2 не застосовувати, з урахуванням розяснень, викладених в абзаці третьому пункту 28 Постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 р. N 18), а саме: позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених … ст. 130 КпАП. … Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 352.40 гривен.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200.00 гривен (десять тисяч двісті гривен) без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352.40 гривен (триста п'ятдесят дві гривни сорок копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.В. Кодінцева