КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/415/2018 Суддя у І-й інст.: Косик Л.Г.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 28.06.2018 року о 15 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Зодчих 34-Б, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення координації рухів, зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук), який від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02.08.2018 року, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, не повно з'ясував фактичні обставини справи, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння передбачений приписами ч.2 та ч.3 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких, огляд водія на стан наркотичного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а огляд на стан наркотичного сп'яніння проводиться в закладах охорони здоров'я виключно у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №179079 та наявного відеозапису, поліцейський не пропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків і він не відмовлявся від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, а відмовився саме проїхати до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря-нарколога.

Таким чином апелянт вважає, що його огляд на стан сп'яніння було проведено з порушенням процедури, передбаченої ст. 266 КУпАП, а тому, відповідно до частини 5 цієї статті, такий огляд вважається недійсним.

Також посилається на порушення вимог ч.2 ст. 279 КУпАП, стверджуючи, що при розгляді даної справи йому не було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право подавати докази та користуватися юридичною допомогою адвоката, що на думку апелянта, є порушенням права захист.

Крім цього зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські повідомили йому, що протягом 2 годин він може самостійно звернутись до КМНКЛ &qu с;Соціотерапія&q?ти; за адресою м. Київ, просп. Визволителів, буд. 6, для проходження відповідного огляду та видано відповідне направлення на огляд, однак прибувши за вказаною адресою, співробітники медичного закладу відмовили йому в проведенні огляду на стан наркотичного сп'яніння за відсутності поліцейських.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 179079 від 28.06.2018 року; підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у протоколі про те, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; направленням ОСОБА_2 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що водій від доставлення до закладу охорони здоров`я відмовився, що засвідчив своїм підписом.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чого ОСОБА_2 не зробив, і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані події були зафіксовані на нагрудну відеокамеру АА 00729, запис з якої переглянуто в судовому засіданні апеляційної інстанції, на якому чітко зафіксовано момент відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння) поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 12 цього ж Розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я з урахуванням чого довід апеляційної скарги захисника щодо порушення поліцейськими процедури направлення особи до закладу охорони здоров`я, є безпідставним.

Таким чином висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 порушень п. 2.5 ПДР України, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є правильними і таким, що відповідає матеріалам справи.

Довід апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння не відмовлявся, а лише висловив незгоду з підозрою поліцейського спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який власноручно підписав ОСОБА_2, засвідчивши цим факт своєї відмови від проходження зазначеного огляду.

Зважаючи на викладене, судом першої інстанції було здійснено повний та всебічний розгляд справи, а тому, порушеньнорм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення, апеляційним судом не встановлено, з огляду на що постанова Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_2 щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.М.Юденко