Справа № 367/8338/18
Провадження №3/367/2928/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2018 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кафтанов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. номер НОМЕР_1, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої касиром ТОВ «Легіон 2015»;

за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Наказом Київської митниці ДФС від 30.09.2016 року № 660-о «Про переведення» ОСОБА_1 в порядку переведення з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Святошино» призначено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Святошино» Київської митниці ДФС. Наказом Київської митниці Міндоходів від 25.12.2013 року № 469-о ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової та митної справи 3 рангу.

Відповідно до п. 341.1 ст. 341 Податкового кодексу України, служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоровя, освітнім рівнем та віком громадян України, що повязана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 342.1 ст. 342 Податкового кодексу України, посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України.

Відповідно до п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну службу» посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обовязками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього закону.

03.08.2009 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.

ОСОБА_1 попереджено про відповідальність за вчинення корупційних або повязаних із корупцією правопорушень.

Отже, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, була належним чином попереджена про встановлені Законом обмеження.

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом.

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону субєктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, була суб'єктом, на якого поширювалась дія Закону та субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Відповідно до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону субєкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1, будучи державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС, була субєктом, на якого поширюється дія Закону та субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Наказом Київської митниці ДФС від 11.04.2017 року №254-о «Про звільнення ОСОБА_1В.» останню звільнено з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Святошин», за угодою сторін та припинено державну службу.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 2 частиною 2 ст. 45 Закону визначено, ш;о особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобовязані наступного року після припинення діяльність подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, субєкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом. Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними рішенням НАЗК від 18.08.2016 року № 1) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

її перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абз. 1ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Отже, ОСОБА_1, будучи старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного посту «Святошин» Київської митниці ДФС, була зобовязана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з 01.09.2016 року.

Підставою для звільнення є заява ОСОБА_1 від 31.03.2017 року.

Отже, ОСОБА_1, будучи звільненою з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Святошин» Київської митниці ДФС, була зобовязана у наступному році подати декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто подати декларацію за 2017 рік у 2018 році (до 01.04.2018 року).

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік ОСОБА_1 подала 19.07.2018 року.

Згідно пояснення ОСОБА_1 з приводу несвоєчасного подання декларації після звільнення за 2017 рік, остання вчинила це у зв'язку із тим, що забула це зробити.

Вказаними діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор Возняковський Т.П. вказав, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, просив накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала, вказала, що дійсно подала електронну декларацію перед звільненням пізніше встановленого строку, т.я. вчасно не згадала про необхідність її подання.

Вина ОСОБА_1 в скоєному правопорушенні стверджується матеріалами адміністративної справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 487 від 20.11.2018 року, згідно якого ОСОБА_1, обіймаючи з 03.10.2016 року по 14.04.2017 року посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС, являючись субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. з Закону, примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 даного Закону та пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» під час припинення виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП;

- поясненням ОСОБА_1 від 23.07.2018 року, згідно якого вона з 03.08.2009 р. по 14.04.2017 р. працювала на Київській митниці ДФС державним інспектором Київської митниці ДФС. Перед звільненням у 2017 році вона займала посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Святошин». В її обов'язки входив контроль митної вартості, оформлення експортних вантажних митних декларацій. З 2013 року вона знаходилася у декретній відпустці по догляду за дитиною до 6 років. Декларацію «Перед звільненням» вона подала у квітні 2017 р. При оформленні документів на звільнення, працівники Київської митниці ДФС повідомили їй про необхідність подачі декларації «Перед звільненням» та «Після звільнення». Нею було подано декларацію «Після звільнення» із запізненням, тобто 19.07.2018 року у зв'язку з тим, що вона забула це зробити у передбачений Законом термін до 01.04.2018 року. Вона не повідомляла відповідальних осіб Київської митниці ДФС про несвоєчасне подання нею електронної декларації «Після звільненням». Вона не надавала пояснення відповідальним особам Київської митниці ДФС щодо несвоєчасного подання декларації «Після звільненням».

Обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_1 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 забула подати електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, фактично їх не подала вчасно з зазначених вище підстав, то в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В. Кафтанов