ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 289/938/18
провадження № 3/753/3692/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, за участю захисника Шимка А.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2018 року приблизно о 18 год. 30 хв. на 86 км. а/д Київ-Чоп, ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у скоєнні вищезазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 29.04.2018 року приблизно о 18 год. 30 хв. на Житомирській трасі він був зупинений на посту працівниками поліції з приводу відсутності бампера на його автомобілі «Chevrolet». Під час спілкування працівники поліції відчули в салоні його автомобіля запах алкоголю, у зв'язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Він відмовився від проходження огляду з декількох причин. По-перше, працівники поліції на його вимогу надати документи щодо сертифікації приладу «Драгер» надали документи, які датовані минулим роком. Крім того, сам огляд вважав безпідставним, оскільки він перебував в тверезому стані, а запах алкоголю в салоні автомобіля відчувався від його товаришів, яких він віз зі святкування дня народження друга, та які перебували в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, а лише сказали, що відвезуть його в м. Житомир, проте з якою метою йому не пояснили.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили показання ОСОБА_3 стосовно обставин зупинення останнього працівниками поліції та пояснили, що працівники поліції на вимогу ОСОБА_3 щодо надання документів на «Драгер» надали старі документи на прилад. Також свідки підтвердили, що ОСОБА_3 перебував в тверезому стані, оскільки виконував функції водія та відвозив їх та ще декількох осіб додому після святкування дня народження їх спільного знайомого. У зв'язку з цим ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Також свідки підтвердили, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, а казали, що відвезуть водія у м. Житомир, не пояснюючи з якою метою.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суд першої інстанції при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 438143 від 29.04.2018 р. /а.с.1/, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які засвідчили факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння /а.с.4,5/, відеозапис з нагрудних камер поліцейських /а.с.7/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України.

Обговорюючи позицію захисника та водія ОСОБА_3 про відсутність в діях останнього невідповідностей вимогам ПДР України, суд не може взяти до уваги твердження ОСОБА_3 про те, що на його вимогу працівники поліції не надали йому документи на прилад драгер, оскільки як вбачається з відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, ОСОБА_3 не висував таку вимогу до поліцейських та відмова водія від проходження огляду на стан сп'яніння не була пов'язана з відмовою поліцейських у наданні таких документів. Крім того, з письмових пояснень водія ОСОБА_3, долучених до матеріалів справи, вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки почував себе тверезим та не довіряє будь-яким приладам, що суперечить вимогам п. 2.5 ПДР України, який встановлює обов'язок водія пройти огляд на стан сп'яніння, а у разі незгоди з результатами такого огляду, пройти його в найближчий медичній установі. Крім того, позиція водія ОСОБА_3 про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в медичній установі спростовується вищезгаданим відеозаписом, на якому зафіксовано, як працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння як на місці зупинення, так і в медичному закладі в м. Житомир. При цьому поліцейські неодноразово зазначили, що супроводять водія в м. Житомир саме до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння, що не узгоджується із показами водія та свідків, які вказували, що поліцейські не зазначали, з якою метою вони пропонують відвезти водія до м. Житомир. У зв'язку з цим суд визнав недоцільним повторний виклик до суду працівників поліції, оскільки матеріали справи, у тому числі відеозапис з нагрудних камер інспекторів поліції, суд визнає достатніми для спростування вищезазначеної позиції водія та захисника. Також суд вважає достатніми доказами письмові покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначили, що в їх присутності на вимогу поліцейських водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Також суд враховує, що під час відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, водій не висловив скарг на дії працівників поліції в присутності свідків, що підтверджено відеозаписом, на якому також вбачається така ознака сп'яніння, як почервоніння обличчя, що узгоджується із виявленою та вказаною в протоколі працівниками поліції ознакою сп'яніння, як різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Також не заслуговують на увагу твердження захисника, що відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння була зумовлена тим, що прилад Alcotest Drager 6820 не є сертифікованим спеціальним засобом для огляду на стан сп'яніння, оскільки зазначений прилад внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України, що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію № 14455/2014 від 29.12.2014р. та наказом МОЗ України № 1529 від 29.12.2014р.

А в цілому позицію водія ОСОБА_3 та його захисника суд визнає такою, що протирічить сукупності вищенаведених та досліджених в судовому засіданні доказів та розцінює її як намагання уникнути адміністративної відповідальності за відмову від проходження передбаченого законом огляду на стан сп'яніння при наявності ознак такого сп'яніння під час зупинення водія за керуванням транспортним засобом.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв