Дата документу Справа № 334/4920/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/4920/18 Головуючий в 1 інст. - Добрєв М.В.
Провадження № 33/807/33/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду, за участю представників Запорізької митниці ДФС Курочкіна Ю.В, Ковальок О.А., Катрич К.Ю. апеляційну скаргу представника Запорізької митниці ДФС Курочкіна Ю.В., який діє на підставі довіреності від 25.01.2018 року, на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2018 року, якою провадження у справі про порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України у відношенні

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Таджикистану, студента 6-го курсу ЗДМУ, НОМЕР_1, виданий 28 червня 2016 ХШБ ВКД Точикистон, посвідка на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 від 10 листопада 2014, видана органом 2301, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено в постанові суду, 04.04.2018 року, близько 11 год. 30 хв. рейсом № 1469 «Стамбул-Запоріжжя» в аеропорт м. Запоріжжя прибув громадянин Таджикистану ОСОБА_5, який при собі мав ручну поклажу і супроводжуваний багаж - 2 валізи. При проходженні митного контролю його багажу в VIP приміщенні КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» ОСОБА_5 заявив в усній формі, що при ньому відсутні товари, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню.

Під час проведення перевірки вмісту багажу ОСОБА_5 за допомогою інтроскопу Rapiscan було встановлено наявність у 2 валізах предметів, які позначались на моніторі чорними плямами. Посадовою особою Запорізької митниці ДФС громадянину ОСОБА_5 було запропоновано відкрити валізи для проведення митного контролю. При митному огляді вмісту валіз були виявлені приховані від митного контролю зав'язані 7 чорних пакета та 2 тканинних мішечки загальною вагою 45,00 кг. (1 валіза - 2 чорних пакети і 2 тканинних мішечки, 2 валіза - 5 чорних пакети), в яких знаходились поліетиленові пакети з гранулами сріблясто-білого кольору. На тканинних мішечках зазначено маркування SAF 99.9, NET 10 kg, написи турецькою мовою (в перекладі на українську мову: ETI GЫMЫЄ A.S. - назва підприємства, GЫMЫЄKХY/KЫTAHYA - місце розташування. Гранули срібла, 99,9 чистого срібла, вага: 10 кг, номер партії, дата пакування).

Приховування товару - гранул сріблясто-білого кольору від митного контролю було здійснено шляхом розміщення пакетів та мішечків з гранулами на дні валіз під особистими речами (предметами одягу) ОСОБА_5, що утруднювало їх виявлення.

ОСОБА_5 повідомив, що це гранули сплаву міді та срібла.

Намір у ОСОБА_5 на переміщення зазначених гранул через митний кордон України з приховуванням від митного контролю підтверджується фактом розміщення пакетів з гранулами на дні валіз під особистими речами та усною заявою ОСОБА_5 під час проходження митного контролю про відсутність у нього товарів, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню. Свій умисел на здійснення митного правопорушення ОСОБА_5 не довів до кінця із незалежних від нього обставин.

Таким чином, ОСОБА_5 04.04.2018 вчинив дії спрямовані на переміщення металевих гранул сріблясто-білого кольору через митний кордон України (Запорізька митниця ДФС) з приховуванням від митного контролю, шляхом їх переміщення у валізах під особистими речами, тобто у спосіб, що утруднювало їх виявлення під час проведення митного контролю.

Суд першої інстанції зазначив, що Запорізька митниця ДФС вважає, що зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, - «Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю».

Приймаючи рішення про закриття провадження, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що представниками Запорізької митниці ДФС не дотримані вимоги митного законодавства щодо проведення митного огляду багажу та щодо фіксування даного факту.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_5 порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме перемістив через митний кордон України товари в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, за що передбачена відповідальність за ст. 471 МК України.

Суд зробив висновок, що Запорізької митницею невірно кваліфіковані дії ОСОБА_5, та не надано належних і допустимих доказів вчинення останнім порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, про яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі представник Запорізької митниці ДФС Курочкін Ю.В. вказує, що постанова суду є необґрунтовано, не ґрунтується на приписах діючого законодавства України, також вона є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Зазначає, що під час здійснення 04.04.2018 року митного контролю ОСОБА_5 посадовою особою Запорізької митниці ДФС виявлено порушення вказаною особою митного законодавства України. За результатами проведеного митного контролю та виявленого порушення складено протокол про порушення митних правил №0113/11200/18 за ознаками передбаченими ч.1 ст.483 МК України. Таким чином, результати митного контролю у відповідності до вимог ст..494 МК України зафіксовані процесуальним документом - протоколом про порушення митних правил, який, відповідно до ст. 495 МК України є доказом у справі про порушення митних правил.

Громадянин ОСОБА_5 самостійно вибрав місцем проходження митного контролю в VIP-залі покращеного обслуговування пасажирів на території КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя». Вказана зона митного контролю VIP-зал, не передбачає двоканальної системи митного контролю товарів, на що було звернуто увагу суду в судовому засіданні.

При проходженні митного контролю ОСОБА_5 двічі заявляв посадовій особі Запорізької митниці ДФС, що при ньому та в багажі відсутні товари, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню.

Запорізькою митницею ДФС при провадженні у справі саме за результатами проведеної хімічної експертизи встановлено і доведено, що безпосереднім предметом порушення митних правил, який 04.04.2018 року тимчасово вилучений протоколом про порушення митних правил №0113/11200/18, є товар - металеві гранули (шматочки) різного розміру сріблясто-білого кольору зі срібла. Вартість предмета правопорушення загальною вагою 44 957,07 гр., відповідно до висновку №195 від 25.06.2018 року складає 579 496,63 грн., що еквівалентно 17 882,15 євро.

Апелянт вважає, що намір у ОСОБА_5 на переміщення товару - металевих гранул зі срібла, вартість якого перевищує еквівалент 10000 євро, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю підтверджений матеріалами справи та мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Крім того, апелянтом зазначено, що в судовому засіданні суддя видалився до нарадчої кімнати та повідомив, що готовий буде повідомити сторонам про прийняте рішення у справі у вівторок 11.09.2018 року, що є порушенням вимог чинного КУпАП.

На підставі викладеного, просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_5 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накласти адміністративне стягнення в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією цього товару. Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_5 не з'явився, але надав письмові пояснення (запереченнях) в яких зазначає, що придбав срібло у Туреччині на законних підставах, що підтверджено чеком, копію якого він надає.

Вказує на те, що він мав намір обрати червоний коридор та заявити до митного оформлення вміст свого багажу. Зазначає, що інспектор митниці почав вимагати від нього документи, запитувати про вміст багажу та помістив багаж на скануючий пристрій ще до початку проходження митного контролю.

Наголошує на тому, що на запитання інспектора він мав право не відповідати, оскільки ще не вибрав митний коридор. На думку ОСОБА_5, інспектор хотів ввести його в оману, сказавши, що віп-зал не передбачає зеленого та червоного коридору, адже поняття віп-зал в МК не існує.

Вважає надуманим твердження митниці, що він приховував товар, оскільки останній знаходився у валізах.

Також на думку ОСОБА_5, сплив шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 247 КУпАП є підставою, яке виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що свідчить про відсутність у суду необхідності встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Просить залишити апеляційну скаргу митної служби без розгляду, а постанову суду першої інстанції - без змін.

У призначене судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5 не з'явився, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в апеляційному суді, тому розгляд справи згідно з ч. 6 ст.294 КУпАП проводиться за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В апеляційному суді:

-представник Запорізької митниці ДФС Ковальок О.А. пояснила, що ч. 1 ст. 257 МК України визначений порядок декларування. ОСОБА_5 не подав митну декларацію та на неодноразові запитання інспектора митного оформлення усно заявив про відсутність товарів, тому товар був виявлений лише при проведенні повного митного огляду за допомогою інтроскопу «Rapiscan». Срібло ОСОБА_5 ховав під одягом, що ускладнювало його виявлення. Таким чином ОСОБА_5 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК.

-представники Запорізької митниці ДФС Курочкін Ю.В. та Катрич К.Ю. підтримали вищезазначені доводи в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні представників Запорізької митниці Ковальок О.А., Катрич К.Ю., Курочкіна Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на її задоволенні в повному обсязі, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки зробив висновки, які суперечать матеріалам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

За положеннями ч. 1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Тобто відповідно до вказаної норми та з урахуванням визначених ч. 1 ст. 257 МК форм декларування, навіть такі товари, вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, підлягають усному декларуванню або шляхом вчинення дій.

Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Таким чином особа, яка переміщує товари через митний кордон України, зобов'язана при їх декларуванні повідомити митним органам точні відомості про товар, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Згідно з положеннями ст. 336 МК митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; усного опитування громадян та посадових осіб підприємств тощо.

Пункт (14) ст. 4 МК визначає, що зона митного контролю - це місце, визначене органами доходів і зборів в пунктах пропуску через державний кордон України або в інших місцях митної території України, в межах якого органи доходів і зборів здійснюють митні формальності.

Відповідно до положень ст. 329 МК зони митного контролю створюються у пунктах пропуску через державний кордон України, на територіях морських і річкових портів, аеропортів, на залізничних станціях тощо з метою забезпечення здійснення органами доходів і зборів митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, проведення заходів, пов'язаних з виявленням, попередженням та припиненням контрабанди і порушень митних правил.

Як пояснював суду представник Запорізької ДФС, зона митного контролю VIP-зал покращеного обслуговування пасажирів на території КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» (м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4) була створена Рішенням про створення зони митного контролю від 10.05.2016 № 11201/0130 Запорізької митниці ДФС.

Отже, VIP-зал покращеного обслуговування пасажирів на території КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» є зоною митного контролю, в межах якого орган доходів і зборів здійснює митні формальності. У цій зоні особа, яка переміщує товар, зобов'язана повідомити митним органам точні відомості про товар, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Як вбачається із пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що надані в присутності захисника та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, у VIP-залі аеропорту Запоріжжя ОСОБА_5 пройшов приграничний контроль і зайшов в приміщення для проходження митного контролю. Співробітник митниці запитав ОСОБА_5, скільки він має валюти та чи є у нього товари, що підлягають декларуванню. На що ОСОБА_5 відповів, що має близько 200 доларів США та у нього відсутні товари, що підлягають письмовому декларуванню. Після чого, за проханням співробітника митниці він поставив чемодани на стрічку для «просвічування» багажу. Митник, пояснивши, що всередині чемодану просвічуються чорні плями, попросив ОСОБА_5 відчинити чемодан, і під особистими речами знайшов мішечки та пакетики сріблясто-білого кольору. Як вказав ОСОБА_5, це гранули срібла і міді, які надала йому сестра для передачі невідомій йому особі. ОСОБА_5 зазначив, що він не знав, що за законодавством України він мав задекларувати ці гранули, тому на питання митника чи є у нього товари, які підлягають декларуванню, він повідомив про їх відсутність (а.с. 4-5).

Обставини вчиненого правопорушення, що викладені у протоколі про порушення митних правил № 0113/11200/18 від 04.04.2018 року, відповідають наведеним ОСОБА_5 поясненням. Протокол також містить інформацію про вилучення металевих гранул сріблясто-білого кольору в поліетиленовому пакеті в кількості 9 пакетів, вагою 45 кг та тканевих пакувальних мішків в кількості 2 шт. (а.с. 3).

Старший державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Запоріжжя-аеропорт» Запорізької митниці ДФС ОСОБА_7, який склав протокол про порушення митних правил, пояснив суду першої інстанції, що 04.04.2018 року він провадив контроль у VIP-залі аеропорту. ОСОБА_5 пройшов у VIP-залу. На його питання ОСОБА_5 повідомив, що не має товару, який підлягає декларуванню. Після огляду валіз за допомогою інтроскопу «Rapiscan» було виявлено у валізах наявність двох предметів, які позначилися чорними плямами. При огляді вмісту валіз були виявлені приховані від митного контролю зав'язані чорні пакети та тканинні мішечки, у яких були гранули срібла.

Оскільки ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні представники митниці не заперечували факт проведення огляду багажу та виявлення металевих гранул сріблясто-білого кольору в поліетиленовому пакеті в кількості 9 пакетів, вагою 45 кг та тканевих пакувальних мішків в кількості 2 шт., то відсутність акту проведення огляду (переогляду) багажу, про що зазначено в постанові районного суду, не може спростувати того, що огляд був проведений, і в його ході було вилучено зазначені речі.

Відповідно до накладеної та опису предметів від 04.04.2018 року вилучений товар переданий на зберігання до Запорізької митниці ДФС та попередньо визначено його вартість у сумі 720 002 гривень (а.с. 20-21).

Відповідно до результатів експертизи хімічного складу, проведеної 18.04.2018 Дніпропетровським відділом з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України, проби товару є сріблом (більше 99 мас. %) (а.с. 45-47). Відділом аналітичної хімії ім. А.Б. Бланка Державної наукової установою «НТК «Інститут монокристалів» НАН України уточнено, що хімічний склад проби відповідає марці Ср 99,99 згідно ДСТУ 6836:2004 (а.с. 64).

Висновком експерта від 25.06.2018 встановлено, що вартість товару (срібла) масою 44 957,07 г становить 579 496,63 гривень (а.с. 80-82).

У зв'язку з тим, що вартість товару значно перевищувала еквівалент 1000 євро, він підлягав обов'язковому письмовому декларуванню у зоні митного контролю з підстав, наведених вище.

Зазначене свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, через те, що зазначений товар (срібло проби 99,99) не відноситься до порошків банківських металів.

Оскільки апеляційним судом встановлена безумовна необхідність письмового декларування вказаного товару у зоні митного оформлення, а ОСОБА_5 не здійснив навіть його усного декларування, на питання співробітника митниці щодо наявності товару, що підлягає декларуванню, заперечив його наявність, і товар, який був захований у особистих речах, було виявлено лише за допомогою інтроскопу «Rapiscan», суд доходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, що відповідає складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Викладені у запереченні ОСОБА_5 доводи, що він на момент виявлення товару ще не обрав канал («червоний» або «зелений») для проходження митного контролю та мав намір обрати «червоний» коридор (тобто для осіб, які мають товар, що підлягає письмовому декларуванню, згідно зі ст. 366 МК), нічим не підтверджені та спростовуються його ж поясненнями від 04.04.2018, за якими він нібито не знав про необхідність письмового декларування мідно-срібних гранул.

Про неправдивість його доводів щодо наміру обрати «червоний» коридор свідчить і копія чеку, яку він долучив до заперечень, і згідно з якою вартість 45 кг срібла становить 953 Євро, оскільки ця сума дозволяє не здійснювати письмового декларування. Проте копія цього чеку додатково свідчить про намір сховати товар від митного контролю з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, або таких, що містять неправдиві відомості щодо митної вартості товару, що також відповідає диспозиції ч. 1 ст. 483 КК України.

Таким чином апеляційний суд доходить до висновку про скоєння ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України, чинної на момент скоєння правопорушення, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Суд враховує зауваження представника митниці про те, що Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018 ст. 467 МК викладена в іншій редакції, зокрема визначено, що строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом, однак не вбачає підстав для застосування ст. 467 МК в цій редакції з огляду на наступне.

Стаття 58 Конституції України проголошує, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 3 ст. 3 МК України визначає, що норми законів України, які пом'якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018 погіршує становище осіб, а тому не має зворотної дії у часі.

В той же час апеляційний суд не погоджується із доводами ОСОБА_5, викладеними у запереченні, про те, що закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, яка виключає провадження на будь-якій стадії, а тому суд не може встановлювати вину чи невинуватість особи, у зв'язку із наступним.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП "на момент розгляду справи" означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП (ст. 467 МК України), а передбачений ст. 277 КУпАП (ст. 525 МК України), що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 280, 283, 294 КУпАП, ст. ст. 486, 489, 529 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Запорізької митниці ДФС - Курочкіна Ю.В. задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2018 року, якою провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України у відношенні ОСОБА_5 закрито, скасувати.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

На підставі ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП та ч. 2 ст. 467 МК України, у зв'язку із закінченням строків накладення стягнення, провадження у справі закрити.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай