Справа № 214/3752/18
3/214/1464/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: мкр-н. 5-й Зарічний 34/28, м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124, 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07.06.2018 року о 14.20 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2102, р/н НОМЕР_1, по автодорозі на перехресті пр-ту Героїв-підпільників та пр-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись на перехресті нерівнозначних доріг по другорядній дорозі пр-т. Героїв-підпільників в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що позначена дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу», не надав дорогу транспортному засобу марки Daewoo Sens, р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який наближався до вказаного перехрестя проїзних частин по головній дорозі пр-т. Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.2.3 «б», 16.11, вимоги д/з 2.1 розділу 33 ПДР України.

Цього ж дня, ОСОБА_2, будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 ПДР України.

Крім того, 07.06.2018 року о 14.20 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2102, р/н НОМЕР_1, по автодорозі на перехресті пр-ту Героїв-підпільників та пр-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, сповільненість ходи, мови. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.

Суд, оглянувши відеозапис з боді-камери на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколів про адміністративні правопорушення серії БД № 075067, 075068, 114679 від 07.06.2018 року слідує, що 07.06.2018 року о 14.20 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2102, р/н НОМЕР_1, по автодорозі на перехресті нерівнозначних доріг пр-ту Героїв-підпільників та пр-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, спровокував виникнення ДТП; місце пригоди залишив та на вимогу поліцейських пройти огляд на встановлення стану наркотичного спяніння відмовився.

Як слідує зі схеми місця ДТП, до моменту зіткнення автомобіль НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, рухався по головній дорозі пр-т. Миру в м. Кривому Розі, в той час як водій автомобіля НОМЕР_4, - по другорядній пр-ту Героїв-підпільників в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а тому повинен був дотримуватись вимог встановленого на ній дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу».

Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій обох учасників пригоди, суд приходить до висновку, що під час проїзду вказаного перехрестя, у тому числі виконання на ньому маневрів, водії повинні були керуватись вимогами розділу 16 ПДР України.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як слідує з п.п.16.1, 16.11 ПДР України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності світлофора чи регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками (в даному випадку знаком пріоритету 2.1). На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п.п.2.3 «б», 16.11 ПДР України саме ОСОБА_2, який в момент виїзду на нерегульоване перехрестя з другорядної дороги, не надав перевагу в русі водієві ОСОБА_3, який в той момент рухався по головній дорозі та мав право першочергового проїзду цього перехрестя.

Відповідно до п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В ході судового розгляду встановлено, що після зіткнення водій ОСОБА_2 мав намір залишити місце ДТП, оскільки безпосередньо після зіткнення не зупинився, а продовжив рух, що є очевидним зі схеми місця ДТП, на якій зафіксовано розташування керованого ним транспортного засобу. Вказані обставини також підтверджуються поясненнями потерпілого ОСОБА_3 Доказів в їх спростування судом не встановлено.

Стосовно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного спяніння звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, сповільненість ходи, мови, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_2 в розумінні п.4 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан спяніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан наркотичного спяніння він проводиться виключно в найближчому закладі охорони здоровя, якому надається право проведення такого огляду з обовязковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія та попередньою видачею працівниками поліції направлення за встановленою формою на проходження такого огляду в медичному закладі (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

На відеозаписі з боді-камери на диску DVD-R зафіксовано предявлення поліцейським вимоги пройти ОСОБА_2 огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі КП «Криворізький ПНД» ДОР із попереднім розясненням його процесуальних прав та наслідків відмови від проходження огляду, що визначає окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП, видачею направлення за встановленою формою. Від отримання направлення та подальшого проходження огляду на стан наркотичного спяніння ОСОБА_2 добровільно, свідомо відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується письмовими поясненнями останніх та зафіксовано на відеозаписі.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.5 ПДР, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад наступних адміністративних правопорушень: за ст.124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння; за ст.122-4 КУпАП за ознаками залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2, який фактично вину не визнав, від явок до суду ухилявся, а також з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність вчинених ним адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, легковажне ставлення до вчинених ним проступків, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керуванням транспортними засобами, остаточно визначивши адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 122-4, 124, 130 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124, 122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 (пятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 350 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко