Справа № 473/4980/18
П О С Т А Н О В А
іменем України

"17" грудня 2018 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., з участю секретаря Данилевич Т.О.,
розглянув адміністративну справу, яка надійшла від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч.3 ст. 172 20 КУпАП
В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172 - 20 КУпАП. Відповідно до тексту протоколу 10 листопада 2018 року на території військової частини НОМЕР_1 було виявлено солдата ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який від проходження медичного освідування на предмет алкогольного сп`яніння відмовився в комунальній установі «Вознесенська ЦРЛ».
В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним за ч.3 ст.172 20 КУпАП та пояснив, що 10 листопада 2018 року на території військової частини НОМЕР_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, але він погодився пройти медичне освідування на предмет алкогольного сп`яніння в медичній частині військової частини, але командування військової частини наполягало, щоб він пройшов медичне освідування на предмет алкогольного сп`яніння в комунальній установі «Вознесенська ЦРЛ».
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд вважає, що вина солдата ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 20 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.
Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення №39 від 12 грудня 2018 року, складеному відносно солдата ОСОБА_1 , не коректно зазначені конкретні дії правопорушника, які б підпадали б під об`єктивну сторону та мали ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст.172 20 КУпАП, що є обов`язковою ознакою саме цього правопорушення.
Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення №39 від 12 грудня 2018 року, не містить всіх конкретних даних про обставини вчинення адміністративного правопорушення, у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь солдата ОСОБА_1 .
З наведених вище мотивів, та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах адміністративної справи докази, які б підтверджували вину солдата ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 20 КУпАП є не недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 20 КУпАП.
Представлені в протоколі адміністративного правопорушення докази, які б підтверджували вину солдата ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 20 КУпАП є недостатніми та недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 20 КУпАП.
Вчинення даного адміністративного правопорушення старшим солдата ОСОБА_1 не було підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172 20 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя О. Е. Дробинський