ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/296/18 Справа № 213/3111/18 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 16 вересня 2018 року приблизно о 20.30 годині біля будинку № 55 по : вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, керуючи автомобілем марки «Nissan Аlmеrа», реєстраційний номер НОМЕР_1, не додержав інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль «Toyota Согоllа», реєстраційний номер НОМЕР_2, який зупинився при виїзді з прилеглої території та надавав перевагу в русі іншим учасникам дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_2 16 вересня 2018 року приблизно о 20.30 годині біля будинку № 55 по вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, керуючи автомобілем марки «Nissan Аlmеrа», реєстраційний номер НОМЕР_1, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Toyota Согоllа», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, залишив місце ДТП.

Крім того, ОСОБА_2 16 вересня 2018 року приблизно о 20.41 годині, по вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області керував автомобілем марки «Nissan Аlmеrа», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6820 № 0267. Результат - 2,64 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову та постановити нову, якою визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим порушив право на захист.

Крім того, при проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції порушено вимоги п. 6, 7, 9 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України за №1452/735 від 09.11.2015 року», оскільки працівники поліції не надали направлення ОСОБА_2 про проходження медичного огляду до найближчого медичного закладу охорони здоров'я. У зв'язку з чим, апелянт наголошує на порушенні вимог ст. 266 КУпАП та ст. 62 Конституції України, та вважає рішення суду незаконним, яке підлягає скасуванню в частині визнання його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколами серії БД № 424778 від 16 вересня 2018 року, серії БД № 190565 від 16 вересня 2018 року, серії БД № 098351 від 16 вересня 2018 року, актом огляду на стан сп'яніння, квитанціями Драгеру, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, схемою місця ДТП, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, що виразилось у порушенні правил дорожнього руху, спричинення ДТП та залишення його місця, а також передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених у постанові суду першої інстанції обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.

З апеляційної скарги видно, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП ОСОБА_2 не заперечує та не погоджується лише з висновками суду стосовно доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись при цьому, крім іншого, на порушення порядку проведення огляду на стан сп"яніння.

Надаючи оцінку цим доводам, суд виходить з того, що відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

При цьому, суд враховує, що в силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як видно з матеріалів справи, огляд ОСОБА_2 здійснювався за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатору "Драгер 6820", у присутності двох свідків, про що складено акт, до якого долучено квитанцію цього приладу. Жодних зауважень стосовно порушення порядку проведення огляду акт огляду та протокол не містять. Відсутні ці відомості й на записі з нагрудних камер поліцейських, за участі яких проводився огляд. При цьому в акті огляду є посилання ОСОБА_2 на визнання його результатів.

Отже, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав визнати обґрунтованими доводи ОСОБА_2, не погоджується з ними та розцінює їх лише як спосіб захисту.

Що стосується тверджень апелянта про порушення судом його прав бути присутнім у судовому засіданні, то вони також свого підтвердження під час судового розгляду не знайшли.

Як видно з протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 про розгляд справи був повідомлений при складанні протоколу, судові виклики здійснювались неодноразово, однак ОСОБА_2 своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП свідомо не скористався.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33, 36 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 130 КУпАП є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв'язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко