Номер провадження: 33/785/1726/18
Номер справи місцевого суду: 496/3026/18
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді Кононенко Н.А., за участі представника ОСОБА_2, який притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці, стягнуто з нього судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, 07 липня 2018 року інспектором патрульної служби 3-ї роти 2-го батальйону УНП в Одеській області ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №086044, відносно ОСОБА_2, який 07.07.2018 року о 09.45 годин, в Одеській області, Біляївський район, на 450 км. автодороги Київ - Одеса, керував автомобілем «МАН 19463», номерний знак НОМЕР_1, у якого на встроєній осі шини маються місцеві пошкодження, розриви, що охоплюють корд, відшарування протектора, повторно протягом року.

Також, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №33224 від 11.05.2018 року,в поточному році, а саме 11.05.2018 року ОСОБА_2 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.4), тобто правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП було вчинено ним повторно протягом року, а тому його дії кваліфіковані ч.4 ст.121 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою суду,10.10.2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Зазначає, що суд при винесенні оскаржуваного судового рішення залишив поза увагою ту обставину, що співробітниками УПП в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (дві букви Н), тоді як його справжнє прізвище - ОСОБА_2 (з однією буквою Н). Також посилається на те, що співробітниками поліції не було роз'яснено його права і обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП, а в матеріалах справи відсутні відео та/чи фото матеріали, які підтверджують скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Також додає, що районним судом не було повідомленоОСОБА_2 про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні апеляційного суду, призначеному на 26 листопада 2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд першої інстанції повно та об'єктивно розглянув справу та прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Так, матеріали справи містять в собі докази, які у їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, а саме: згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №086044, складеним 07 липня 2018 року інспектором патрульної служби 3-ї роти 2-го батальйону УНП в Одеській області ОСОБА_5 о 09 годині 45 хвилин в Біляївському районі Одеської області, на 450 км. автодороги Київ - Одеса, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «МАН 19463», номерний знак НОМЕР_1, у якого на вбудованій осі шини маються місцеві пошкодження, розриви, що охоплюють корд, відшарування протектора, чим порушив вимоги п.31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №33224 від 11.05.2018 року, в поточному році, а саме 11.05.2018 року ОСОБА_2 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.4), тобто правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП було вчинено ним повторно протягом року, а тому районним судом його дії були вірно кваліфіковані за ч.4 ст.121 КУпАП.

У апеляційній скарзі представник апелянта, вимагаючи провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №086044 від 07.07.2018 року був складений відносно іншої особи - ОСОБА_2 (з двома Н), тоді як подія, що зафіксована у вказаному протоколі стосується особи, чиє прізвище значиться із однією буквою «Н». Апеляційний суд визнає такі доводи апелянта недостатніми для прийняття рішення про закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки апелянт сам протирічить своїм доводам, одночасно зазначаючи в апеляційній скарзі, що подія, зафіксована у протоколі, стосується саме його - ОСОБА_2

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що інспектором патрульної служби була допущена помилка при складенні протоколу у написанні прізвища правопорушника, і події зафіксовані у протоколі стосуються ОСОБА_2.

Доводи апелянта про те, що районний суд не повідомив ОСОБА_2 про дату та час судового засідання, спростовуються матеріалами справи, а саме: з повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до районного суду, та з якого вбачається, що ОСОБА_2 особисто отримав судову повістку.

Відповідно до вимог п.31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України - забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркасу, відшарування протектора і боковини.

Враховуючи вимоги п.31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_2 не мав права керувати транспортним засобом з такими пошкодженнями шин, навіть для його скерування до центру технічного обслуговування.

За таких обставин, апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення, яке було накладено судом першої інстанції на ОСОБА_2 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП, оскільки це найм'якіше стягнення передбачене санкцією ч.4 ст.121 КУпАП.

З таких підстав вважаю, що доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про відсутність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, районний суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2 за вчинене ним адміністративне правопорушення, не дотримані.

Так, районним судом не в повній мірі були враховані обставини, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, яке, як встановлено судом, не призвело до будь-яких негативних наслідків, не заподіяло шкоди іншим особам, а також ту обставину, що робота водія є його основним та єдиним джерелом доходу.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, апеляційний суд вважає, що в даному випадку застосування щодо ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, є несправедливим.

За наведених вище обставин, апеляційний суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням. Відповідно провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 283, п.3 ч.1 ст.284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 - змінити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП в зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Н.А. Кононенко