АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/571/18 Справа № 712/2187/18 Категорія: ч.2 ст. 172-6 КУпАПГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. -

при секретарі Чорній Я.Ю.,

за участю прокурора - Криворучка Р.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, ОСОБА_3,

захисника - ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3на постанову Соснівського районного суду м.Черкасивід 05 червня 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Шевченківський, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого КП «ЧЕЛУАШ», депутата Черкаської міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн..

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн. ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ГП 507796 від 28.02.2018 про вчинення адміністративного (корупційного) правопорушення встановлено, що ОСОБА_3, будучи депутатом Черкаської міської ради VIIІ скликання, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 12.04.2017 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_5, відповідно якого придбав автомобіль LEXUS RX 350 сірого кольору, 2011 року випуску, за 390200,00 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року (тобто суму 80 000 гривень), та в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону, без поважних причин, несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Так, відповідно до протоколу першої сесії Черкаської міської ради від 25.11.2015 ОСОБА_3 обраний депутатом Черкаської міської ради VIII скликання.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону субєктами, на яких поширюється дія цього Закону є депутати місцевих рад.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 року № 3 затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування та правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, граничним терміном подачі повідомлення про суттєві зміни для ОСОБА_3 було 21 квітня 2017 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані було відправлене лише 26.04.2017.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкасивід 05 червня 2018 рокуОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та підлягає до скасування, оскільки у нього не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, так як він прострочив подання декларації лише на 2 робочих дні. Крім того, зазначає, що невчасне подання декларації не залежало від його волі, так як спочатку офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції функціонував неналежним чином, а потім відбулися технічні неполадки з його персональним КП, на якому встановлено особистий електронний ключ. Просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу, та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, думку прокурора Криворучка Р.О., який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З матеріалів справи та змісту постанови вбачається, що цих вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення районний суд не дотримався. В порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП не вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи.

Відповідно до протоколу № ГП 507796 від 28.02.2018 про вчинення адміністративного (корупційного) правопорушення встановлено, що ОСОБА_3, будучи депутатом Черкаської міської ради VIIІ скликання, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 12.04.2017 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_5, відповідно якого придбав автомобіль LEXUS RX 350 сірого кольору, 2011 року випуску, за 390200,00 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року (тобто суму 80 000 гривень), та в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону, без поважних причин, несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Із таким висновком погодився і суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_3винним у вчиненні даного адміністративного корупційного правопорушення.

Однак такі висновки районного суду не ґрунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах діючого законодавства, і апеляційний суд з ними не погоджується.

Статтею 172-6 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його обєктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Крім того, згідно з п.2 розяснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 12.04.2017 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_5, відповідно якого придбав автомобіль LEXUS RX 350 сірого кольору, 2011 року випуску, за 390200,00 гривень.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснив, що він на дев»ятий день після придбання автомобіля заповнив і вважав, що подав, декларацію про суттєві зміни в майновому стані. Після повернення з відрядження ним було виявлено, що відбувся збій в системі, і вказана декларація не була опублікована на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Відразу було здійснено повторну спробу подачі декларації, але сталася технічна поломка комп»ютера на якому встановлено його особистий електронний ключ. Зазначив, що прострочив подання декларації лише на 2 робочих дні, та в нього не було умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Тобто з вищевикладеного вбачається, що у ОСОБА_3 відсутній прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, оскільки останній:

- не приховував купівлю автомобіля LEXUS RX 350;

- укладав договір купівлі-продажу автомобіля №7141/2017/414977 (а.с 20-21);

- писав заяву начальнику центру 7141 №116287418 від 12.04.2017 року про офіційну реєстрацію автомобіля LEXUS RX 350 (а.с. 31), та відповідно отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_3 подав відомості про суттєві зміни, які відбулися у його майновому стані 26.04.2017, тобто до складання протоколу про адміністративне правопорушення, що також свідчить про відсутність у нього умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, вважаю, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є безпідставним та необґрунтованим. В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку - наявність умислу. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_3, подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану 26.04.2017, мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес. Прокурором в судовому засіданні, як суду першої інстанції, так і апеляційного суду, не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_3 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_3 субєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП, що свідчить про обґрунтованість апеляційної скарги в цій частині і виключає можливість притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв'язку з вищевикладеним, вважаю, що постанова районного суду відносно ОСОБА_3 є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з істотними порушеннями вимог КУпАП, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 - закриттю відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м.Черкасивід 05 червня 2018 року задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкасивід 05 червня 2018 рокувідносно ОСОБА_3за ч.2 ст. 172-6 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3закритина підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка