Провадження № 33/824/990/2018 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн.40 коп.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він 09 серпня 2018 року о 12 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Щусєва, буд. 10, керував автомобілем «JAGUAR XJ8», номерний знак GTB906 з ознаками наркотичного сп'яніння: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідала обстановці. Від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі захисника ОСОБА_4 вказано на незаконність постанови судді з необхідністю прийняття нової постанови, якою протокол про адміністративне правопорушення разом з додатками щодо ОСОБА_3 повернути до УПП Національної поліції в м. Києві для належного його оформлення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з'ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Указав, що розгляд у суді першої інстанції проведений формально, а зібрані матеріали досліджені із неналежною повнотою. Зазначив, що як вбачається з відеозапису події, вказані норми закону ОСОБА_3 ніхто не роз'яснював, від проходження огляду він не відмовлявся, а лише хотів зателефонувати своєму адвокату з метою захисту своїх прав. Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому були відсутні дані свідків, невірно зазначена адреса місця реєстрації та проживання ОСОБА_3, а також невірно зазначено час вчинення правопорушення. Указав, що ОСОБА_3 після складання вказаного проколу не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про те, що він перебував у тверезому стані. Крім того зазначив, що всупереч вимогам положень ч. 2 ст. 254 КУпАП, після того, як співробітник поліції склав протокол, ОСОБА_3 не було вручено другий екземпляр протоколу, про що він зазначав в суді першої інстанції.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи, просили її задовольнити, крім того, останні в судовому засіданні уточнили вимоги апеляційної скарги, в яких просили або повернути протокол про адміністративне правопорушення до УПП Національної поліції в м. Києві для належного його оформлення, або закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_3 у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння стверджуються зібраними у справі доказами, зокрема: поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до яких ОСОБА_3 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Ці пояснення свідки підтвердили в судовому засіданні при розгляді справи суддею місцевого суду. Із відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського вбачається те, що ОСОБА_3 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах, із дотриманням положень ст. 23 і ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, у протоколі зазначені дані про свідків, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння, які в подальшому дали пояснення судді із приводу цієї події. Ці свідки присутні на відеозаписі події, зробленому із нагрудної камери поліцейського. У протоколі із достатньою повнотою встановлені дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Посилання у апеляційній скарзі на неправильний час вчинення правопорушення, який зазначений у протоколі, є не обґрунтованим, відповідних мотивів, які указують на неправильне встановлення цього часу апеляційна скарга не містить. Поряд із цим суд вважає, що не правильне встановлення часу вчинення адміністративного правопорушення не може вплинути на вирішення питання про законність чи незаконність ухваленого рішення із урахуванням того, що час вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення. Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не відсторонили ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, оскільки у протоколі є запис, зроблений самим ОСОБА_3 про те, що він залишає транспортний засіб на місці зупинки, що є однією із форм відсторонення водія від керування транспортним засобом. Не обґрунтованими є доводи апеляційної скарги в частині не роз'яснення ОСОБА_3 наслідків відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки із проглянутого відеозапису вбачається, що такі наслідки йому були роз'яснені.

Наданий суду висновок, відповідно до якого ОСОБА_3 на момент проведення огляду не перебував у стані алкогольного сп'яніння, не спростовує висновків судді про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він притягнутий до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, а для вимоги поліцейського про необхідність проходження такого огляду необхідна не наявність доведеного стану сп'яніння, а наявність ознак, які вказують на те, що особа перебуває у такому стані.

Колегія суддів вважає, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп'яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Та обставина, що ОСОБА_3 не був присутнім під час розгляду справи у суді першої інстанції, не може бути підставою для скасування прийнятої щодо нього постанови, оскільки ОСОБА_3 приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, мав можливість надати усі докази на свій захист, які вважав за необхідне. Надані ним докази та наведені аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об'єктивно. Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 рокущодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька