Номер провадження: 33/785/1879/18
Номер справи місцевого суду: 520/3791/17
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Цюри Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності Київського районного суду м.Одеси від 18 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2017 року визнано ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено на ОСОБА_2 штраф в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 гр.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, 29.05.2017 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яку постановою апеляційного суду Одеської області від 02.08.2017 року було задоволено частково: постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2017 року змінено та визнано ОСОБА_2 притягнутою до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із стягненням у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; в решті постанову судді першої інстанції залишено без змін.

Однак, 12.10.2018 року до апеляційного суду надійшла повторна апеляційна скарга ОСОБА_2, у якій вона просить переглянути справу про адміністративне правопорушення за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ново виявленими обставинами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та повторну апеляційну скаргу ОСОБА_2, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З наданих апеляційному суду матеріалів адміністративного провадження вбачається, що 29.05.2017 року ОСОБА_2 вже скористалася своїм правом на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2017 року, подавши на неї апеляційну скаргу.

Відповідно до постанови апеляційного суду Одеської області від 02.08.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково: постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2017 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - змінено; визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнутою до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із стягненням у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; в решті постанову судді першої інстанції залишено без змін.

Повторно подавши апеляційну скаргу, апелянт просить переглянути справу про адміністративне правопорушення за ново виявленими обставинами, проте діючим законодавством не передбачено перегляд провадження у справах про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами.

Крім того, слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на можливість обмеження національним законодавством можливостей оскарження окремих рішень, і таке обмеження не є порушенням прав людини і основоположних свобод, адже сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить положення res judicata (вирішена справа), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов'язковим для сторін і не може переглядатися. За цим принципом жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непередбаченими обставинами (п.46 «Устименко проти України», п.п.51, 52 «Рябих проти Росії», п.31 «Марущак проти Росії», п.61 «Бруманеску проти Румунії»). Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»). Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що діюче законодавство України не передбачає право особи на повторне подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, а тому її слід повернути апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 від 12 жовтня 2018 року на постанову Київського районного суду м.Одеси від 18 травня 2017 року - повернути ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що вона не підлягає повторному розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Т.В.Цюра