Справа № 645/6279/18
Провадження № 3/645/2032/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши матеріал що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2018 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП - для розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки, яка повернулась на адресу суду з відміткою Укрпошти «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення», а також шляхом направлення смс-повідомлення, яке згідно довідки отримано останньою 26.10.2018 року, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило, причини її неявки до суду визнано неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.09.2018 року близько 12 години ОСОБА_1 не виконала обовязків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який керував автомобілем ВАЗ 210990, державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Ферганська, 23-А та здійснив зіткнення з автомобілем Шевроле Лачетті, державний номерний знак НОМЕР_2, не дотримавшись безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на вищезазначений автомобіль, внаслідок чого автомобілі отримали механічний пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 12.1 ПДР України.

Частина 3 статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Обовязок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного Кодексу України. До кола обов'язків батьків входить турбота про здоров'я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Як встановлено судом, 29.09.2018 року неповнолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, керував транспортним засобом та здійснив зіткнення з іншим автомобілем, не дотримавшись безпечної швидкості руху, чим піддав своє життя та здоровя небезпеці.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 161709 від 04.10.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 29.09.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04.10.2018 року, письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 від 04.10.2018 року, рапортами поліцейських УПП в Харківській області ДПП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, той факт, що залишення дитини в небезпечних для її здоровя умовах є єдиним випадком, про який йдеться у постанові, будь-яких інших даних, які б свідчили про ухилення притягуваної від виконання обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя чи виховання дитини матеріали справи не містять та не встановлено таких обставин і при розгляді справи у суді, суддя вважає доцільним накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді попередження в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 184, 221, 283 284 КУпАП, Закону України "Про судовий збір", суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КпАП України та піддати її адміністративному стягненню у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 252,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя