КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1557/2018 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Сазонова М.Г.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_5 31 серпня 2018 року о 02 год. 50 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Броварському, буд. 27 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Вважає, що рішення суду постановлено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 зазначає, що за протиправного розгляду справи за його відсутності, місцевий суд, в порушення вимог ст.7 КУпАП, не здійснив провадження у справі на основі суворого додержання законності та, порушуючи вимоги ст. 252 КУпАП, не здійснив всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин справи в їх сукупності перед постановленням оскаржуваного рішення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення був складений поліцейським ОСОБА_6 у м. Києві по вул. А.Малишка, 2 безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу; матеріали справи не містять доказів пред'явлення поліцейським ОСОБА_6 вимоги пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння; матеріали справи не містять доказів доставлення ОСОБА_5 з місця зупинки транспортного засобу до відповідного закладу охорони здоров'я для проведення щодо нього огляду на стан алкогольного сп'яніння, а так саме не містять доказів складання щодо нього безпосередньо в закладі охорони здоров'я протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного, відсутність об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, обумовлює відсутність в діях ОСОБА_5 як такого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку, так як відповідно до встановленого порядку йому не була пред'явлена вимога пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_5 також зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються матеріалами справи, так як вказані пояснення не містять відомостей, з ознаками якого сп'яніння (алкогольного, наркотичного), на думку свідків, він перебував, а так саме містять неправдиві свідчення щодо того, що він начебто, відмовився від підпису невідомих матеріалів та був ознайомлений з часом та місцем розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого убачається, що ОСОБА_5 відмовився від проходження будь-якого огляду на стан сп'яніння, ст. 266 КУпАП працівниками поліції порушено не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів доставлення його з місця зупинки транспортного засобу до відповідного закладу охорони здоров'я для проведення щодо нього огляду на стан алкогольного сп'яніння, є безпідставними, оскільки законом не передбачено примусової доставки правопорушника до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння.

Посилання ОСОБА_5 на те, що суд першої інстанції протиправно розглянув справу за його відсутності, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, оскільки суд першої інстанції повідомляв його належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 8).

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_5 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.А. Маліновський