КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2 05 лютого 2018 року, приблизно о 17 год. 35 хв., керував автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, по пр. Л.Курбаса, 19 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та повернути складений 05 лютого 2018 року відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідному правоохоронному органу на доопрацювання.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що ніколи не вживав будь-яких наркотичних засобів, психотропних речовин, а тому в стані сп'яніння не перебував, що може підтвердити свідок ОСОБА_3, який був присутній при складанні протоколу. Також вказує, що працівник поліції без будь яких пояснень стосовно причин зупинки транспортного засобу повідомив ОСОБА_2, що він перебуває в стані сп'яніння, а тому відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після чого прибули невідомі особи, які не були присутніми при його зупинці працівниками поліції і при його розмові з ними, а тільки написали пояснення, а тому ці особи, на його думку, при допиті зможуть підтвердити те, що в нього були відсутні ознаки будь якого сп'яніння та він не відмовлявся в їх присутності проходити медичний огляд. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази його відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров'я та на місці за допомогою спеціального технічного засобу, який йому навіть не пропонували. Також апелянт не погоджується із застосованим щодо нього стягненням, оскільки судом не враховано його особу, матеріальний стан, а також ту обставину, що втрата ним права керування залишить його родину в кризовому становищі, оскільки він використовує автомобіль для роботи та побутових потреб. Зазначає також, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки відсутні дані щодо адреси його проживання та не зазначені ознаки сп'яніння, в зв'язку з чим матеріали підлягають направленню на доопрацювання.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Лещенка Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння через, те що поспішав, а також через те, що не був обізнаний щодо наслідків за відмову від проходження такого огляду.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 104915 від 05.02.2018 року ОСОБА_2 05 лютого 2018 року, приблизно о 17 год. 35 хв., по пр. Л.Курбаса, 19 в м. Києві керував автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей на світло не реагують, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Також із змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 ознайомився з протоколом, підписав його, про бажання пройти огляд на стан сп'яніння не заявляв.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_5, ОСОБА_3 підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

За результатами перегляду у судовому засіданні апеляційного суду відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, було встановлено, що працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, у зв'язку із виявленням у нього ознак такого сп'яніння, на що останній відмовився.

Наведені докази у своїй сукупності доводять порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 ПДР України, а отже вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 або його захисник не надали.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог Інструкції &q?ац;Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції&q?о ; не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відсутність даних щодо адреси проживання ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, не перешкодило суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, в іншій частині протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу та події правопорушення є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги в частині накладення занадто суворого стягнення не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає лише накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя