Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2433/18
Провадження №: 3/332/634/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., за участю секретаря Фурсової О.І., прокурора Гресь Ю.Ю., особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, який має вищу освіту, працює на посаді начальника пункту технічного обслуговування вагонів Запоріжжя 2 у структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол №193 від 02.08.2018 року за ч.1 ст.172-6 КУпАП, згідно з яким він, обіймаючи посаду начальника пункту технічного обслуговування вагонів Запоріжжя-2 у структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та, відповідно до примітки до ст.172-6 КУпАП та п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, у порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.08.2016 року №3, подав її несвоєчасно, а саме 10.04.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу.

ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та в обґрунтування своїх доводів надав суду такі пояснення. Так, з 17.11.2017 року до 31.03.2018 року він перебував на лікарняному. 02.04.2018 року став до роботи та відразу розпочав заповнювати е-декларацію на офіційному веб-порталі НАЗК, очікуючи при цьому відповіді з НАЗК, направленої ним 28.03.2018 року, щодо зміни електронної адреси. Несвоєчасне подання ним декларації сталося з причин необхідності зміни ЕЦП та адреси електронної пошти, а також наявності технічними проблем під час її заповнення та у функціонуванні Реєстру.

Через викладене ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи прокурора, пояснення особи відносно якої складено протокол, суд приходить до таких висновків.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням на лікуванні, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, тощо.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення до протоколу надані такі докази: пояснення ОСОБА_1, копії посадової інструкції останнього, наказу «По особовому складу», статуту ПАТ «Укрзалізниця», декларація ОСОБА_1 за період 2017 року, копія повідомлення НАЗК про успішне подання останнім декларації, копія Попередження про обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», копії Списків працівників вагонного депо Запоріжжя-Ліве, які подають електронну декларацію, та посадових осіб вагонного депо Запоріжжя-Ліве, які відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктами декларування та подають декларацію про майно, доходи і витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2017 рік.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є посадовою особою, яка має адміністративні функції, повноваження з управління персоналом та наділений організаційно-розпорядчими функціями, є суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-6 КУпАП.

Даний факт ОСОБА_1 не заперечується, як і факт подання ним декларації до Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 10.04.2018 року, проте наголошував на поважності причин її несвоєчасного подання, а саме, перебуванні на лікарняному, необхідності зміни ЄЦП та електронної адреси, а також технічних збоїв сайту НАЗК.

При цьому, факт перебування ОСОБА_1 на лікарняному з 17.11.2017 року до 31.03.2018 року підтверджується копіями відповідних лікарняних листів і прокурором не оспорюється, як і не оспорюється наявна на той час необхідність зміни ЄЦП та електронної адреси внаслідок створення на сайтах з доменом «ru» (а.с.64-69).

Витягу з веб/порталу сторінки користувача «Єдиний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1, де була б відображена послідовність його дій по заповненню декларації до 10.04.2018 року, матеріали справи не містять, а тому твердження ОСОБА_1 щодо заповнення ним декларації відразу після того, як він 02.04.2018 року приступив до роботи після перебування на лікарняному, прокурором не спростовані.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ані об'єктивна, ані суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджується.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щоб вважати, що відповідні дії мали ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП.

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов'язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З суб'єктивної сторони дане правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які б спростовували доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин несвоєчасного подання ним декларації. Крім того, відсутні відомості, що підтверджували б наявність в його діях умислу на порушення вимог фінансового контролю та корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст.ст.245,247,251,252,268,283,284,294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Заводський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: О.С. Яцун