АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року м. Чернівці

Суддя апеляційного суду Чернівецької області Семенюк К.М., за участю правопорушника ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Мандзюка В.Б., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 лютого 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення, 27 листопада 2017 року о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_1, керував автомобілем марки «Mercedes Benz C220» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану, 7 в м. Чернівці, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому пропущений з поважних причин строк на оскарження постанови суду, скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 лютого 2018 року і провадження по справі щодо нього закрити, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому апелянт посилається на те, що суд поверхнево розглянув справу, не допитавши при цьому свідків у судовому засіданні.

Вказував на те, що 27.11.2017 року, знаходячись по вул. Героїв Майдану, 7, він не керував транспортним засобом, а сів у автомобіль на водійське сидіння, щоб погрітись у машині та очікував свого товариша.

В підтвердження того, що він не керував транспортним засобом і працівники поліції його автомобіль не зупиняли є те, що останніми посвідчення водія у нього не вилучалось.

Справа № 33/794/300/18 Головуючий в І інстанції: Чебан В.М.

Категорія: ст.130 ч. 1 КУпАП Суддя: Семенюк К.М.

Зазначав, що жодних свідків, які б підтвердили, що бачили, як він керував транспортним засобом не було. Все вищезазначене є доказом того, що він не керував транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Що стосується строків оскарження рішення суду першої інстанції, то апелянт вважає, що він, враховуючи вихідні дні, не пропустив передбачений законом строк на оскарження постанови суду, що підтверджується повідомленням із поштового зв'язку, тому просив його поновити йому з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Мандзюка В.Б., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як було встановлено в суді апеляційної інстанції, що 13.03.2018 року (згідно відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26.02.2018 року через Шевченківський районний суд м. Чернівців до апеляційного суду (а.с. 35), тобто після збігу передбаченого законом десятиденного терміну на оскарження постанови судді. Крім цього, в апеляційній скарзі апелянтом не заявлялось клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови.

Тому, у зв'язку з тим, що апелянт подав апеляційну скаргу після закінчення встановлених законом строків і не просив про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вона була повернута останньому.

Разом з тим, 04.04.2018 року ОСОБА_1 вдруге було подано апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26.02.2018 року через Шевченківський районний суд м. Чернівців до апеляційного суду (а.с. 46), в якій останній долучив до скарги повідомлення, в якому зазначено та перевірено в суді апеляційної інстанції, що, враховуючи вихідні дні, згідно відмітки на поштовому конверті, апеляцію на вказане судове рішення апелянтом було подано вчасно, а саме, 12.03.2018 року (а.п. 58-59).

За таких обставин, суд вважає, що апелянт строк на оскарження постанови суду не пропустив.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне,повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. При розгляді кожної справи суддя зобов'язаний з'ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону районним судом були дотримані.

Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними й розглянутими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 063832 від 27.11.2017 року (а. с. 1), вбачається, що 27 листопада 2017 року о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_1, керував автомобілем марки «Mercedes Benz C220» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану, 7 в м. Чернівці, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.11.2017 року ОСОБА_1, скориставшись своїм правом, яке передбачене ст. 63 Конституції України, від проходження огляду на стан сп'яніння, відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що підтверджується його підписом у протоколі, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. - 1 - протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 063832 від 27.11.2017 року ).

Вказане також підтверджується і підписами 2-х свідків ОСОБА_3. та ОСОБА_4 у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.11.2017 року (а.с. 1) та у наданих ними поясненнях від 27.11.2017 року (а.п. 2).

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 27.11.2017 року було вилучено посвідчення водія (а.п.1).

Крім цього, згідно розписки ОСОБА_5 вбачається, що ним було взято під свою відповідальність автомобіль «Mercedes Benz C220» д.н.з. НОМЕР_1, а також останній зобов'язався не допускати до керування водія ОСОБА_1, протягом наступних 24 годин (а.п. 3).

Відеозаписом з нагрудних камер спостереження працівників поліції від 27.11.2017 року підтверджено те, що після зупинки автомобіля, в якому не працював задній лівий габарит і яким керував ОСОБА_1, працівниками поліції щодо останнього було винесено постанову про адміністративне правопорушення, вчинене останнім за ч.1 ст. 121 КУпАП. При цьому, факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким керував саме ОСОБА_1, а також вживання ним наркотичних засобів, останній не заперечував. Однак, згідно ст. 63 Конституції України, останній від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, відмовився. Для підтвердження вказаного, працівниками поліції було залучено двох свідків у встановленому законом порядку, які своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненнях, наданими від 27.11.2017 року підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 27.11.2017 року, знаходячись по вул. Героїв Майдану, 7, вони на автомобілі марки «Mercedes Benz C220» д.н.з. НОМЕР_1 разом з товаришем ОСОБА_6 поверталися із нічного клубу. Останній вийшов із автомобіля до цілодобового магазину, а він сів на водійське сидіння, щоб погрітися. Для цього він увімкнув обігрівач салону автомобіля та очікував товариша. Останній назад в машину так і не повернувся. Згодом до нього під'їхали працівники поліції і він пред'явив їм своє посвідчення водія, техпаспорт і страховий поліс. Стверджував, що він не керував транспортним засобом, а сидів у машині на водійському сидінні і очікував товариша.

Дані пояснення ОСОБА_1, а також з цього приводу доводи останнього у поданій апеляційній скарзі, які аналогічні наданим поясненням є надуманими та такими, що не відповідають дійсності і спростовуються відеозаписом з нагрудних камер спостереження працівників поліції (а.п.14).

Разом з цим, із вказаного запису відеоспостереження вбачається, що останній на місці події не пояснював працівникам поліції про те, що це не він перебував за кермом вищезазначеного автомобіля, а його товариш (а.п.14).

Крім цього, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 також підтверджується і копією постанови, винесеною працівниками поліції про накладення на останнього адміністративного стягнення від 27.11.2017 року за ч.1 ст. 121 КУпАП (а.п. 4).

Твердження апелянта про те, що жодних свідків, які бачили, як він керував транспортним засобом не було є також безпідставними, так як в даному випадку свідки залучаються у встановленому законом порядку для підтвердження факту відмови правопорушником від проходження огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тому, враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні в справі докази, перевіривши доводи апеляції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції та задоволення поданої апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 283, 294 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 лютого 2018 року щодо ОСОБА_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області К.М. Семенюк

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ______________________ К.М. Семенюк

(підпис)

М. П.