Справа № 337/186/18
Провадження № 3/337/115/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжі адміністративний матеріал по протоколу БР № 218919, що надійшов з УПП в Запорізькій області відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відносно ОСОБА_2 складено протокол про те, що він 10.01.2018 року, о 02 годині 03 хвилини керував транспортним засобом «HYUNDAI ACCENT», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням вимірювальної техніки «Драгер» або у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Протокол складено за ст.130 ч.1 КпАП України.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, 10.01.2018 року, о 02-50 годині, в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_2вину не визнав. Суду пояснив, що 10.01.2018 року його зупинили працівники поліції, на його питання про причину зупинки, відповідь не надали та запропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою «Драгер». Він керував автомобілем, але не перебував у нетверезому стані, про що пояснював працівникам поліції неодноразово. Він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі. Крім того, ніяких свідків, які були при цьому присутні, не було, а свідків, які зазначені у протоколі він ніколи не бачив. Відносно нього зразу почали складати протокол.

Адвокат ОСОБА_1 просить закрити провадження по справі, оскільки жодного доказу про те, що ОСОБА_2, керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння або відмовився від медичного огляду на стан спяніння, матеріали справи не містять, доказів протилежного суду не надано.

Вивчивши матеріали справ, заслухавши пояснення ОСОБА_2, думку адвоката, суд

вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

У відношенні ОСОБА_2 складено протокол № БР 218919 про те, що він 10.01.2018 року, о 02 годині 03 хвилини керував транспортним засобом «HYUNDAI ACCENT», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням вимірювальної техніки «Драгер» або у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, скоївши правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно зі ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки ( рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_5 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом ОСОБА_6 Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13.10.1994 року, судді, зокрема, зобовязані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою, і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались відповідно до положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2, суду пояснив, що його 10.01.2018 року зупинили працівники поліції, на його питання причина зупинки, йому відповідь не надали. Він пояснював неодноразово працівникам поліції, що керував автомобілем у тверезому стані, він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі, свідків під час такого спілкування не було. Відносно нього зразу почали складати протокол.

У складеному відносно ОСОБА_2 протоколі зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі у присутності двох свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_3, зазначено адреси їх місця проживання.

На підтвердження обставин, викладених у складеному відносно ОСОБА_2 протоколі, або підтвердження доводів ОСОБА_2 у судовому засіданні, судом неодноразово направлялися повістки з викликом до суду вказаних свідків на: 15.02.2018 року, 05.03.2018 року 20.03.2018 року, 05.04.2018 року.

Повідомлення з викликом до суду свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 повернуті неодноразово суду з відміткою поштового відділення звязку « за закінченням терміну зберігання».

У судові засідання свідки не зявилися, пояснень суду щодо обставин, які викладені у протоколі, складеному відносно ОСОБА_2, не надали.

Крім того, листом від 108.02.2018 року у судове засідання викликався інспектор ПП ОСОБА_7, виклик отримано уповноваженою особою. УПП м.Запоріжжя 12.02.2018 року ( а.с. 23), але у судове засідання ОСОБА_7 не зявився.

Також, листом від 15.02.2018 року у судове засідання викликався інспектор ПП ОСОБА_7, виклик отримано уповноваженою особою УПП м.Запоріжжя 21.02.2018 року ( а.с.30), але у судове засідання ОСОБА_7 не зявився.

Листом від 05.03.2018 року ОСОБА_7 знову був викликаний до суду на 20.03.2018 рокуя ( а.с.34).

Виклик отримано уповноваженою особою УПП 12.03.2018 року ( а.с. 38), але у судове засідання, призначене на 20.03.2018 року ОСОБА_7 не зявився.

Крім того, 20.03.2018 року ОСОБА_7 було викликано знову до суду ( а.с.40), виклик отримано уповноваженою особою УПП 22.03.2018 року ( а.с.45), але у судове засідання, призначене на 05.04.2018 року працівник УПП, не зявився.

Будь яких інших доказів того, що ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від огляду на стан спяніння у медичному закладі, матеріали справи не містять.

Жодний із свідків, пояснення та дані яких містяться у протоколі та справі, судом допитані не були, оскільки вони неодноразово не зявилися у судові засідання.

Крім того, працівник УПП, який склав протокол відносно ОСОБА_2, ухилився від явки до суду та дачі пояснень щодо обставин складання протоколу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З вищевказаного вбачається, що винуватість ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суду не доведена, обставини, викладені у складеному відносно ОСОБА_2 протоколі нічим не підтверджені, а тому, провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284, 285 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Копію постанови направити до УПП у м.Запоріжжі для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності винної особи у скоєнні вказаних адмінправопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.