КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/337/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати через порушення норм процесуального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, оскільки такий висновок не підтверджується належними та допустимими доказами.

Зазначає, що працівниками поліції істотно порушено порядок проведення огляду особи на стан сп'яніння та за результатами цього складено протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам закону. Зокрема, у складеному протоколі не зазначено даних про серію та номер приладу Драгер, за допомогою якого проводився огляд, а також не надано сервісну книжку з даними про проходження повірки приладом на адвокатський запит, що ставить під сумнів достовірність результатів огляду.

Крім цього, за доводами апелянта, перед проведенням огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння його не було повідомлено про права та обв'язки.

Також зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотань про закриття провадження у справі за малозначністю та про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з передачею матеріалів на розгляд громадській організації.

За наслідком апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 30.05.2018 року о 16 год. 05 хв. по Дніпровському шосе в місті Києві керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Всупереч апеляційний доводам ОСОБА_1, складений щодо нього протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Також протокол містить підпис ОСОБА_1 про те, що йому було роз'яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

При цьому, закон не містить вимоги зазначати у протоколі дані про серію та номер приладу Драгер, за допомогою якого проводився огляд особи на стан алкогольного сп'яніння. Водночас, такі дані є на роздрукованому результаті самого тесту, де, окрім даних про результати огляду, які засвідчують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, зазначено також відомості про дату останнього калібрування пристрою, яка відповідає нормативно встановленим термінам, а також підпис самого порушника.

За таких обставин суд не вбачає законних підстав для визнання недійсним результатів проведеного щодо ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновком судді про неможливість закриття провадження у справі за малозначністю зі звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Незважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 позитивно характеризується та громадська організація «Міжнародний благодійний фонд імені Святого Миколая» клопоче про передачу його на поруки, суд апеляційної інстанції не знаходить законних підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП чи передачі матеріалів на розгляд громадській організації, оскільки вчинене ним правопорушення не є малозначним.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз