АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва КовальськаВ.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, особи, відносно якої закрито провадження, - ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,та закриття провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, до відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Цією ж постановою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за ст. 124 КпАП України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв'язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою судді 31 березня 2017 року, о 20 год. 45 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вул. Богатирська та вул. Г.Дніпра м. Києві, здійснюючи розворот на перетині вул. Богатирська не надав дорогу автомобілю «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження автомобілів. ОСОБА_3 не виконав вимоги п. п. 1.5, 2.3 б, 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

На ОСОБА_5 також складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 31 березня 2017 року, о 20 год. 45 хв. останній, керуючи автомобілем марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Полярна, м. Києві, перетинаючи перехрестя вул. Богатирська та вул. Г.Дніпра, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого вищевказані автомобілі здійснили зіткнення, що призвело до їх пошкодження. ОСОБА_5 не виконав вимоги п. п. 1.5, 2.36, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_3 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_5 на підставі п. 7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що постанова судді винесена з порушенням вимог ст. ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, розгляд справи судом першої інстанції було проведено однобічно, неповно та не об'єктивно, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а висновки суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови судом першої інстанції не зазначено, на підставі яких доказів суд дійшов висновку про наявність його вини і відсутність вини водія ОСОБА_5 в ДТП, також не проаналізовано і не оцінено всі наявні в справі докази в їх сукупності, не дано оцінки поясненням водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо механізму та обставин ДТП.

Зокрема, що суддею не було взято до уваги пояснення ОСОБА_3, що він здійснював розворот, автомобілі, які рухалися з вул. Полярної зупинилися на червоний сигнал світлофора. Зіткнення між автомобілем «Форд» та автомобілем «Хюндай» під керуванням ОСОБА_5 відбулося за межами перехрестя на підйомі проїжджої частини вул. Героїв Дніпра вже після того, як ОСОБА_3 завершив маневр розвороту і рухався в зворотному напрямку по вул. Героїв Дніпра. Оскільки попереду у нього був затор він змушений був зупинитися на підйомі. Після зупинки ОСОБА_3 відчув удар в задню частину свого автомобіля. Також в своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначав про те, що після наїзду на його автомобіль, автомобіль «Хюндай», яким керував ОСОБА_5, не залишився в місці зіткнення автомобілів, а від'їхав значно назад на перехрестя.

Також, на думку апелянта суддею не було враховано та проаналізовано те, що на схемі ДТП зазначено, що його автомобіль знаходиться за межами перехрестя на підйомі проїжджої частини вул. Героїв Дніпра. Це підтверджує його пояснення про те, що зіткнення відбулося за межами перехрестя на підйомі проїжджої частини, і спростовує пояснення водія ОСОБА_5 про те, що його автомобіль, розвертаючись, різко зупинився на перехресті. Його автомобіль на схемі ДТП зафіксований на відстані 3,2-3,6 метрів від правого краю проїжджої частини вул. Героїв Дніпра. Автомобіль «Хюндай», яким керував ОСОБА_5 - на відстані 6,7-6,8 метрів від цього краю. Місце зіткнення позначено перед автомобілем «Хюндай». Це підтверджує його пояснення про те, що автомобіль «Хюндай» після зіткнення не залишився в місці зіткнення, а змінив його від'їхавши назад на перехрестя, оскільки якщо б він рухався на відстані 6,7-6,8 метрів від правого краю проїжджої частини вул. Героїв Дніпра то з урахуванням габаритів його автомобіля (зокрема, його ширини), який рухався на відстані 3,2-3,6 метрів від правого краю проїжджої частини, зіткнення наших автомобілів відбутися б не змогло, навіть теоретично, особливо враховуючи те, що контактували передня права частина автомобіля «Хюндай» з правою частиною заднього бампера мого автомобіля, що підтверджується зворотною частиною схеми ДТП, а також наявними в матеріалах справи фотографіями автомобілів. Також, якщо б автомобіль «Хюндай» після зіткнення не змінював свого положення, то, місце зіткнення було б зафіксоване на рівні переднього бамперу автомобіля «Хюндай» або ж позаду нього, а не перед автомобілем «Хюндай», як зазначено на схемі ДТП.

Крім того, ОСОБА_3 звертає увагу на те, що для оцінки правдивості та технічної спроможності пояснень водія ОСОБА_5, необхідно було з'ясувати у нього відстань, на якій, згідно його версії розвитку подій, він побачив початок розвороту його автомобіля. Цієї відстані не зазначено в жодних його поясненнях, ця відстань не з'ясовувалася у ОСОБА_5 ні працівниками поліції, ні судом першої інстанції. Без з'ясування цієї відстані зробити висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_5 порушень вимог ПДР (зокрема, п.12.1 та 12.3) зробити неможливо.

Крім того, апелянт вказує на те, що схема ДТП була складена працівниками поліції з порушенням вимог п. 4 розділу 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. № 1395, а саме працівниками поліції не були зазначені координати місця зіткнення автомобілів відносно сталих орієнтирів, сліди гальмового шляху коліс автомобіля «Хюндай», уламки кузова, частини лако-фарбового покриття автомобілів, які знаходилися біля заднього бамперу його автомобіля. На зазначені недоліки схеми ДТП ним було звернуто увагу працівників поліції, які оформлювали ДТП, а також суду першої інстанції, проте вони були ними проігноровані.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення особи, відносно якої закрито провадження, - ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_3 та відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: поясненнями водія автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8, даними схеми ДТП із зазначенням пошкоджень, виявлених на автомобілях.

Досліджені суддею районного суду докази стали підставою для висновку про те, що водій ОСОБА_5 рухався у своїй смузі руху з дотриманням вимог ПДР, а водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Форд», в порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 б, 10.1, 16.6 ПДР України, здійснюючи розворот на перетині вул. Богатирської та вул. Героїв Дніпра, не надав дорогу автомобілю «Хюндай» під керуванням ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення, яке призвело до пошкодження автомобілів.

Пояснення водія автомобіля ОСОБА_3 про обставини ДТП не можуть бути взятими до уваги, оскільки вони є непослідовними та не підтверджуються наявними у справі доказами.

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 стверджував про те, що водій автомобіля «Хюндай» рухався на червоний сигнал світлофору і це стало причино зіткнення автомобілів після того, як ОСОБА_3 завершив розворот.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не згадується про порушення правил проїзду перехрестя водієм автомобіля «Хюндай» на червоний сигнал світлофору, але наголошується на тому, що зіткнення автомобілів сталося поза межами перехрестя.

Викладені в апеляції ОСОБА_3 пояснення щодо обставин ДТП не підтверджуються жодним наявним у справі доказом, натомість спростовуються даними схеми ДТП, згідно з якою місце зіткнення автомобілів зазначено в межах перехрестя вул. Богатирської та вул. ГероївДніпра (а.с. 3).

Посилання апелянта на те, що схема ДТП не відповідає фактичним обставинам події не можуть бути взятими до уваги, оскільки ОСОБА_3 підписав вказану схему без будь-яких зауважень чи застережень та в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б спростовували дані схеми ДТП.

При цьому доводи апеляції про те, що у схемі ДТП не зазначені координати місця зіткнення автомобілів відносно сталих орієнтирів є безпідставними, оскільки такі дані містяться у схемі місця ДТП. Що стосується зазначення слідів гальмового шляху коліс автомобіля «Хюндай», уламків кузова та частин лако-фарбового покриття автомобілів, то такі дані у схемі місця ДТП дійсно не вказані, проте матеріали справи також не містять відповідних даних про те, що такі сліди ДТП мали місце.

В судовому засіданні суду першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_9, який є знайомим ОСОБА_3, та підтвердив первинні пояснення ОСОБА_3 про те, що зіткнення автомобілів сталося з вини водія автомобіля «Хюндай», який виїхав з вул. Полярної на червоний сигнал світлофора.

Пояснення свідка ОСОБА_9 про обставини ДТП, як і аналогічні пояснення водія ОСОБА_3, не були взятими до уваги суддею районного суду.

Суддя апеляційного суду вважає, що первинні пояснення про обставини ДТП водія ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 обґрунтовано не були взятими до уваги суддею районного суду, оскільки ці пояснення не підтверджуються наявними у справі доказами.

Окрім того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_8 убачається, що після зіткнення автомобілів водій автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 заявив, що поблизу є його друзі і він організує для себе свідків. Через деякий час дійсно під'їхав автомобіль «Сітроєн»НОМЕР_3, водій якого почав домовлятися з водієм автомобіля «Форд» щодо пояснень, які вони будуть надавати поліції, на момент зіткнення автомобілів автомобіля «Сітроєн» НОМЕР_3 не було (а.с. 4).

Водій автомобіля «Хюндай» ОСОБА_5 також вказував на те, що після того, як водій автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 заявив, що він недалеко працює і в нього будуть свідки, через 10 хвилин на місце ДТП прибув автомобіль «Сітроєн» НОМЕР_3, з двома чоловіками, які заявили, що вони свідки, проте очевидцями ДТП вказані особи не були (а.с. 7).

Відповідно до наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_9, останній рухався за автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 і був очевидцем ДТП. Після зіткнення автомобілів він проїхав далі, а потім повернувся назад, бо в ДТП потрапив його знайомий (а.с. 5).

Пояснення ОСОБА_9 про те, що він був очевидцем ДТП, не підтверджується жодним доказом. Окрім того, видається малоймовірним те, що побачивши ДТП за участю свого знайомого ОСОБА_3, ОСОБА_9 не зупинився відразу, а поїхав з місця пригоди і повернувся за 10 хвилин.

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях водія автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності в діях водія автомобіля «Хюндай» ОСОБА_5порушень вимог п. 12.1 та 12.3 ПДР обґрунтовуються припущеннями апелянта та не підтверджуються матеріалами справи.

Отже, суддя апеляційного суду, вважаючи постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року щодо ОСОБА_3, та ОСОБА_5 законною і обґрунтованою, не вбачає підстав для її скасування, як про це прохає апелянт.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська

Справа №33/796/1818/2017 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Жежера О.В.

Доповідач Ковальська В.В.