ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2018 Справа №607/3228/18

26 квітня 2018 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління ДФС у Тернопільській області Державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, фізичну особу-підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №552958 від 20 лютого 2018 року, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, який здійснює свою діяльність в магазині за адресою м. Тернопіль, вул. Шептицького, 23, розрахункову операцію на суму 350,00 грн. не проведено через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій та не видано особі, яка придбала товар у встановленому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму покупки, чим порушено п. 1, п. 2 ст. 3 та п. 6 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95 від 06 липня 1995 року (із змінами та доповненнями).

В судовому засіданні ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він здійснює підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування з 01 січня 2012 року, в підтвердження чого надав свідоцтво платника єдиного податку серії Б №822002 від 28 травня 2012 року. Фізичні особи-підприємці, які здійснюють свою діяльність на спрощеній системі оподаткування звільняються від обовязкового застосування реєстраторів розрахункових операцій. Крім того, його дохід не перевищує 1 000 000грн. На підставі наведеного, просив суд закрити справу відносно нього у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Вимогами ч. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Положеннями ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

В силу вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в України визначає Закон України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Вимогами п. 2, п. 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що cубєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Положеннями п. 6 ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено випадки, коли реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, зокрема, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

Згідно з вимогами п.15 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, незалежно від обраної системи оподаткування зобовязані надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до вимог п. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

В силу вимог п. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Відповідно до положень ст. 296.10 Податкового кодексу України реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку: першої групи; другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обовязковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом реєстрації субєкта господарювання як платника єдиного податку. Норми цього пункту не поширюються на платників єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 р. № 231 «Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій» та переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях за до даної групи товарів відносяться: насоси для рідин з витратоміром або без нього; механізми для підіймання рідини: насоси занурені, циркуляційні насоси, насоси повітряні або вакуумні, повітряні або інші газові компресори та вентилятори; вентиляційні або рециркуляційні витяжні ковпаки або шафи з вентилятором, з фільтром або без нього.

З урахуванням вищевикладеного, за умови додержання вимог щодо порядку та умов здійснення діяльності на спрощеній системі оподаткування визначених главою 1 «Спрощена система оподаткування» розділу ХІV «Спеціальні податкові режими» Податкового кодексу України, фізичні особи підприємці, які сплачують єдиний податок (другої і третьої групи), звільняються від обовязкового застосування реєстраторів розрахункових операцій, книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) до досягнення ними протягом календарного року обсягу доходу у розмірі 1 000 000 гривень.

Аналіз вказаних вище норм чинного законодавства, що регулюють дані правовідносини, свідчить про те, що на контролюючий орган покладено функції щодо контролю за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), а на суб'єктів господарювання покладено обов'язок застосування реєстратора розрахункових операцій у разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1 000 000 гривень.

Із акту перевірки №0066/19/001403/НОМЕР_1 Головного управління ДФС у Тернопільській області від 20 лютого 2018 року слідує, що 20 лютого2018 року Головним управлінням ДФС у Тернопільській області проведено перевірку магазину за адресою м. Тернопіль, вул. Шептицького, 23 субєкта господарської діяльності ОСОБА_2, під час якої встановлено, що розрахункову операцію на повну суму покупки (насосу «Малиш») по ціні 350,00 грн. проведено без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування відповідного документа встановленої форми та без його видачі. Видано товарний чек б/н від 20.02.2018 року на суму 350,00 грн. Під час перевірки встановлено порушення п. 1, п. 2 ст. 3 та п. 6 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95 від 06 липня 1995 року (із змінами та доповненнями).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №034216.

Із свідоцтва платника єдиного податку серії Б №822002, виданого Державною податковою службою України субєкту господарювання ОСОБА_2 встановлено, що з 01 січня 2012 року останній здійснює господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування.

З податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 від 11.01.2018 року встановлено, що дохід ФОП ОСОБА_2 не перевищує 1000 000гнрн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ставлять у вину те, що 20 лютого 2018 року у магазині по вул. Шептицького, 23 в м.Тернополі розрахункову операцію на суму 350,00 грн. (при покупці насосу «Малиш») не проведено через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій та не видано особі, яка придбала товар у встановленому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму покупки.

На підтвердження покупки видано товарний чек від 20 лютого 2018 року у якому зазначено найменування товару насос «Малиш», кількість -1 шт., ціною 350 грн.

Встановлено, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не надано жодної конкретизуючої інформації щодо якої із груп побутових товарів відноситься проданий насос та чи належить він до технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Із наявних у справі матеріалів судом не встановлено, що чи відноситься даний насос до переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами, що субєкт господарської діяльності, який діє по спрощеній системі оподаткування звільняється від обовязкового застосування реєстраторів розрахункових операцій. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та достовірні докази на підтвердження належності проданого насосу до технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Будь-які інші належні та достовірні докази, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі та факт порушення п. 1, п. 2 ст. 3 та п. 6 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» в матеріалах справи відсутні.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вимогами ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 155-1 КпАП слід закрити, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 155-1, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя