Справа № 308/3131/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., при секретарі Матіко Я.Ю., за участю прокурора Лабик М.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 (м.Ужгород) управління захисту економіки в Закарпатській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітана поліції Мевша Ю.Л. відносно ^

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болехів Івано-Франківської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , працюючого на посаді провідного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_2 (звільнений з посади 03.11.2016 року), за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 , який 03.11.2016 року звільнений з посади провідного спеціаліста відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як посадова особа уповноважена на виконання функцій держави та яка є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п.1 ст.45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування до 01.05.2017 року, опублікував 31.05.2017 року на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи,яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік.
В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнав повністю та пояснив, що декларацію вчасно не подав, оскільки не був обізнаний про необхідність подання такої. У період з грудня 2016 року по травень 2017 року проживав у своїх батьків в Івано-Франківській області. Лише у травні коли довідався про необхідність подання такої декларації, він, як військова людина, відразу ж виконав свій обов`язок.

Прокурор Лабик М.М. у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки у матеріалах справи зібрано достатньо доказів, які вказують про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що строк накладення адміністративного стягнення визначений ч.3 ст.38 КУпАП не закінчився, так, як датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, тобто 26.03.2018 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно примітки ст.172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування - це особи зазначені у пункті 1, підпункті «а» і «в»пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 у відповідності до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №278 від 16.12.2014 року було призначено на посаду провідного спеціаліста відділу по роботі з особовим складом та громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_3 . 29.08.2016 року ОСОБА_2 - провідному спеціалісту відділення комплектування Іршавського районного військового комісаріату присвоєно 5 ранг державного службоця.
З 03 листопада 2016 року наказом військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 №191 від 03.11.2016 року ОСОБА_2 був звільнений за власним бажанням.
Тобто, ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

В абзаці 2 ч.2 ст.45 цього Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, за минулий рік.

Відповідно до рішення НАЗК від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 960/29090 (в редакції чинній на 01.05.2017 року), декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми, зокрема особи, зазначені в пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, - до 00 годин 00 хвилин 01 квітня наступного після такого припинення року декларацію, що охоплює попередній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно);

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів Україні щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року, строк подання щорічної декларації, для осіб, які подають таку декларацію вперше, продовжено до 01.05.2017 року.
Таким чином, обов`язок подати декларацію особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, визначено до 00 годин 00 хвилин 01.04.2017 року (01.05.2017 року для особи яка подавала таку вперше). Згідно інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua/search) Косило А.Я. подав декларацію за 2016 рік 31 травня 2017 року.
Оцінивши в сукупності всі зібрані та дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» №13 від 25.05.1998 року, у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому, особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі зокрема і питань, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП.
В свою чергу, виходячи з ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи) (пункт 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 «У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП».
Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення складається з різних стадій, які відрізняються одна від одної колом учасників провадження, характером проваджуваних дій та їх юридичною роллю, зокрема це: стадія порушення адміністративного провадження та адміністративне розслідування; розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення в ній постанови; перегляд справи у зв`язку із оскарженням постанови по справі; виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Закріплення строків давності слугує кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень (пункт 137 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», Заява № 21722/11).
Таким чином, в даному випадку застосування строку накладення адміністративного стягнення є важливим аспектом права на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, при цьому роль такого строку має велике значення, під час інтерпретації в світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої, проголошує верховенство закону, що є обов`язковим для країни, які підписали Конвенцію.
В пункті 7 статті 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно пункту 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією»судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч.3 ст. 38 КУпАП). Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів, слідує, що посилання прокурора на те, що датою виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у даній справі є дата складання протоколу 26.03.2018 року, не заслуговує на увагу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, з метою перевірки фактів, що можуть свідчити про вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією діянь, а також отримання документів, які підтверджують повноваження ОСОБА_2 на раніше займаній ним посаді, 28 грудня 2017 року Управлінням захисту економіки в Закарпатській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України було направлено запит вих.№6690/39/106/01-2017 військовому комісаріату Закарпатського ОВК (а.с.6), що свідчить про те, що особою, якою здійснювалась зазначена перевірка, станом на грудень 2017 року, вже вживалися заходи щодо встановлення фактичних обставин вчиненого діяння пов`язаного з корупцією..
Про зазначений факт також свідчить і інформація отримана Управлінням з Єдиного державного реєстру декларацій відносно ОСОБА_2 , яка датована 24.12.2017 року (а.с.14), в якій зокрема і містились відомості про те, що ОСОБА_2 є суб`єктом декларування, а також дані про дату та час подання останнім декларації.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що посадовій особі Національної поліції України, яка склала протокол, стало відомо про факти, що можуть свідчити про вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією діянь ОСОБА_2 в грудні 2017 року, а тому моментом виявлення вказаного у протоколі правопорушення, слід вважати саме грудень 2017 року.
Разом з тим, суд також звертає увагу на ті обставини, що даний протокол відносно ОСОБА_2 було надіслано до суду лише 27.03.2018 року.
Частиною 3 статті 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Приймаючи до уваги вищенаведене та те, що строк для накладання адміністративного стягнення, визначений ч.3 ст.38 КУпАП, з моменту виявлення правопорушення, на момент розгляду справи минув, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 172-6 ч.1, 245, 247 ч.1 п.7, 283,-285, 287,-291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В ИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ч.3 ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя В.М.Малюк