Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/119 /18 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Непша О.І.
Суддя апеляційного суду
ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2018 року відносно

ОСОБА_2, який народився 26 лютого 1957 року в с. Зелена Красилівського району Хмельницької області, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, 04.10.2018 р. о 16.10 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110247», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві по вул. Остапа Вишні, біля будинку № 93 мав явні ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, порушення координації рухів. В присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вважає рішення судді незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято без урахування вимог ст. 280 КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_2 не визнає свою провину оскільки від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою вимірювального приладу «Драгер» він не відмовлявся. При цьому, зазначає, що працівники поліції не мали при собі вказаного приладу та схиляли ОСОБА_2 до відмови від освідування, а свідки, які були залучені працівниками поліції не чули відмови ОСОБА_2 та не бачили у нього ознак спяніння. Крім того, пояснення свідків оформлені у формі анкети, а тому викликають сумнів у їх обєктивності.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки складений із порушеннями вимог ст. 256 КУпАП.

Вважає, що дії працівників поліції не відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 р. №1452/735, оскільки вони пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» у відсутність такого приладу.

Звертає увагу суду, що в порушення вимог зазначеної інструкції матеріали справи не містять направлення ОСОБА_2 на огляд до медичного закладу.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і обєктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним та обґрунтованим.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 409118 від 04.10.2018 р. зазначено, що 04.10.2017 р. о 16.10 год. в м. Миколаєві водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110247», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, порушення координації рухів. В установленому законом порядку, в присутності двох свідків, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатору «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також з протоколу вбачається, що ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, про що зазначив у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності».

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що 04.10.2018 р. о 16.20 год. вони були запрошені як свідки при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2, який, в їхній присутності, відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатору «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, внаслідок чого поставив свій підпис, у вказаному акті, без зауважень.

За наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано прийняв наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення дані і дійшов вірного висновку про порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху, які полягають у відмові від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння, тобто наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому не вірно зазначена суть адміністративного правопорушення, а також ознаки алкогольного спяніння, які не відповідають вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 р. №1452/735, є безпідставними.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП і є цілком зрозумілою, а тому він складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП.

Крім того, пунктом 7 розділу 1 вказаної інструкції, передбачено, що огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан спяніння, у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься, також не має доказів на підтвердження вимог ОСОБА_2 щодо проходження медичного огляду у медичному закладі охорони здоровя.

Доводи апелянта про те, що свідки не були очевидцями відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду є такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

При розгляді справи судом порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Під час перегляду порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2018 року залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду ОСОБА_1