П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.07.2018 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Кузь В.Я. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Львові про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст.124, 122-4, ч.2 ст. 126 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2018 року до Франківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4, ч.2 ст. 126 КУпАП, згідно яких, він 11.06.2018р. о 23 год. 30 хв. по вул. Рівна, 23 у м. Львові, керуючи автомобілем марки БМВ д.н.з. WY0156X проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, у зв"язку із чим здійснив наїзд на припаркований автомобіль Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок чого автомобілі отримали технічні ушкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями порушив п.п. 1.5, 2.3. (б), 10.9 ПДР України.

Крім того, 11.06.2018р. о 23 год. 30 хв. по вул. Рівна, 23 у м. Львові, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки БМВ д.н.з. WY0156X , будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди, не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив п.п. 2.10 а,д Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, 11.06.2018р. о 23 год. 30 хв. по вул. Рівна, 23 у м. Львові, ОСОБА_1 керував автомобілем марки БМВ д.н.з. WY0156X , не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 126 ч.2 КУпАП.

Оскільки три адміністративних протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що повязані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення постановою від 02.07.2018 року обєднані в одне провадження.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні відмовився від дачі пояснень без присутності захисника. Подав заяву про відкладення розгляду справи, мотивуючи таку тим, що його захисник - адвокат ОСОБА_2, із яким 20.07.2018 року ним укладено Договір про надання правової допомоги, зайнятий у розгляді іншої справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Судом вживались заходи на дотримання прав ОСОБА_1І, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП у межах тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч. 2 ст. 38 КУпАП. Однак, поведінка особи яка притягується до відповідальності направлена не на реалізацію прав особи, передбачених ст. 268 КУпАП, а на обраний спосіб захисту - свідоме ухилення від адміністративної відповідальності шляхом затягування розгляду справи з метою досягти спливу строку, в період якого може бути застосоване адміністративне стягнення.

ОСОБА_1 знав, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення, повідомлення про виклик до суду скеровувалось на адресу останнього, однак повернулось " За закінченням терміну зберігання".

Крім цього, про стан розгляду справи адмінправопорушник міг дізнатися з сайту «Судова влада України» чи у канцелярії Франківського районного суду м. Львова.

Разом з тим, ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, що на думку суду, вчинене ним з метою затягування розгляду адміністративних матеріалів та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративних справ, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 223182; протоколом про адміністратвине правопорушення серії БД № 223181, протоколом про адміністратвине правопорушення серії БД № 223500, схемою ДТП, поясненнями потерпілого, поясненнями самого правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

При обранні адміністративного стягнення суд виходить з вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Також, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме, вчинення правопорушення неповнолітнім та щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_3 слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно ст.4 ч.2 п.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 30-1, 33, 268, 283, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п"ятдесят п"ять) гривень в дохід держави.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.2 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п"ятсот десять) гривень в дохід держави.

На підставі ст.36 КУпАП, остаточний вид та розмір адміністративного стягнення призначити ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п"ятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. Кузь