Провадження № 33/792/233/18
Справа № 679/1388/17 Головуючий в 1-й інстанції Гавриленко О. М.
Категорія: ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора на постанову судді Нетішинського міського суду від 13 квітня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Нетішинського міського суду від 13 квітня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, жительку АДРЕСА_1, депутата Нетішинської міської ради VII-го скликання,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, внаслідок малозначності скоєного правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, закрито.

За постановою судді, ОСОБА_1, будучи депутатом Нетішинської міської ради VII-го скликання, та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, не повідомила у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, 25 листопада 2016 року на засіданні двадцятої сесії Нетішинської міської ради VII-го скликання, яке відбулось у приміщенні сесійної зали адміністративного будинку виконавчого комітету Нетішинської міської ради за адресою: м. Нетішин Хмельницька область, вул. Шевченка, 1, ОСОБА_1, будучи депутатом Нетішинської міської ради VII-го скликання, та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в приватних інтересах, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не повідомила Нетішинську міську раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник під час голосування за прийняття рішень «Про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» за № НОМЕР_1 та «Про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства» за № НОМЕР_2, що стосуються її внучки, згідно яких надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства її внучці - ОСОБА_2

Своїми умисними діями, які виразились у неповідомлені сесії Нетішинської міської ради про наявність реального конфлікту інтересів, депутат Нетішинської міської ради ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Крім того, за вищевикладених обставин ОСОБА_1, будучи депутатом Нетішинської міської ради VII скликання, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28, ч.ч.1, 2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядуванні в Україні», під час проведення пленарного засідання двадцятої сесії Нетішинської міської ради сьомого скликання та під час голосування з питання № 45 «Про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» та з питання № 53 «Про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства», що стосуються її внучки, згідно яких надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства її внучці - ОСОБА_2, в умовах реального конфлікту інтересів проголосувала «За» прийняття вказаних рішень Нетішинської міською радою.

Отже, 25 листопада 2016 року під час розгляду та прийняття рішень з питань № 45, № 53 у депутата ОСОБА_1 був наявний інтерес, зумовлений сімейними стосунками та бажанням отримати особисту вигоду у вигляді позитивних рішень щодо надання відповідних дозволів про відведення земельних ділянок для передачі їх у власність близькій особі - внучці ОСОБА_2

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні дій в умовах реального конфлікту інтересів, депутат Нетішинської міської ради ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАГ

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень, вважає постанову суду в частині застосування до ОСОБА_1 ст.22 КУпАП незаконною, а висновки суду щодо малозначності діяння - помилковими. У зв'язку з цим просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому зазначав, що, звільняючи ОСОБА_1 від відповідальності за малозначністю, судом не враховано принцип невідворотності відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією. Також не взято до уваги , що склад корупційного правопорушення не вимагає настання наслідків чи ознак суспільної небезпечності. Тому, на думку апелянта, застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП є недопустимим.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги, уважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення згідно ч.2 ст.294 КУпАП наділено вичерпний перелік осіб, до яких віднесено: особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законного представника; захисника; потерпілого; його представника.

Згідно змін до ст.294 КУпАП, які були внесені Законом України від 16 березня 2017 року №1952-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

За змістом оскаржуваної постанови, у справі про адміністративне правопорушення заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи, щодо ОСОБА_1 не було застосовано.

Тобто, правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення згідно ч.2 ст.294 КУпАП наділено вичерпний перелік осіб і в цьому випадку прокурор не наділений функцією нагляду та не має повоноважень на оскарження судового рішення відповідно до ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП.

Уважаю, що прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справі про адміністративні правопорушення лише у визначених законом випадках.

Тому відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга підлягає поверненню як така, що подана особою, яка не наділена правом на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури на постанову судді Нетішинського міського суду від 13 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, і провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП закрито, повернути як таку, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ М.С. Матущак

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області М.С. Матущак