Справа № 447/1461/18 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 33/811/150/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Миколаївського районного суду м.Львова від 09 липня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 10.04.2018 року, близько 01:05 год., ОСОБА_2 в м.Новий Розділ, по вул.Лесі Українки, 2, Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду.

В апеляційній скарзі просить, скасувати постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 09 липня 2018 року та закрити адміністративне провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що йому до 30 липня 2018 року не було відомо про постановления Миколаївським районним судом постанови від 09.07.2018 року, оскільки при постановленні постанови його не було і на його адресу реєстрації та місця проживання суд не направляв копію даної постанови, тим самим Миколаївський районний суд не виконав вимоги ст.285 КУпАП, що дає підстави для поновлення пропущеного ним строку.

Вважає, що постанова суду є незаконна та необґрунтована і підлягає скасуванню, оскільки суддею Миколаївського районного суду Львівської області під час розгляду вищевказаної адміністративної справи в його присутності та присутності захисника, не було прийнято до уваги наступне: письмове клопотання від 23 травня 2018 року про виклик та допит свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказані у адміністративному протоколі, оскільки свої покази в суді вони повинні дати під присягою.

31 травня 2018 року допит свідка, поліцейського ОСОБА_5 суд проводив в присутності другого поліцейського ОСОБА_6, що є грубим порушенням процедури допиту, надаючи можливість другому свідку слухати покази свого товариша. В цей же день на судовому засіданні ОСОБА_6 не допитувався, диск із запису відео реєстратора не досліджувався, а також на підставі того, що складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення, що є єдиним доказом по цій справі, відбулося із грубим порушенням норм чинного законодавства,

Суд умисно проігнорував клопотання про виклик свідків в судове засідання і не допитував їх, чим порушив вимоги ст. 245 КУпАП де зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Окрім цього, судом було грубо не дотримано вимог ст.279 КУпАП.

Також, судом не вирішувалось питання щодо відповідності протоколу про вчинення адміністративного правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Не зважаючи на те, що працівники поліції особисто переконалися, що його автомобіль не може рухатись і що він не є водієм, наполегливо вимагали пройти огляд застосовуючи до нього психологічний тиск. Суд його покази не взяв до уваги та вказаний факт не дослідив, а підійшов формально до вирішення справи.

В той же час стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Відповідальність за знаходження біля автомобіля у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, законодавством не встановлена. В час коли під'їхав поліцейський патруль, транспортним засобом він не керував, що можуть підтвердити свідки.

Огляд його на стан сп'яніння було проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства і не може бути дійсним.

Всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалось без його присутності. Лише після складання протоколу один свідок з боку поліції засвідчив той факт, що йому не відомо, чи вживав ОСОБА_2 алкоголь чи ні.

Всупереч вимогам ст.ст. 266, 265-2 КпАП, Наказу МВС № 77 від 26.02.2009 р., від керування автомобілем його не відсторонили. Тимчасового затримання танспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося. Все це є доказами того, що у стані сп'яніння він не знаходився. А як би і знаходився - автомобілем на цей час я не керував.

Жодного відображення обставин, що мають суттєве значення по цій справі, а саме, що його автомобіль знаходиться у нерухомому стані, він не керував транспортним засобом, що з результатами драгер не згідний - у протоколі немає. Протокол на підпис йому не дали, в дачі письмових заперечень до протоколу щодо звинувачень відмовили, копію протоколу та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не вручили та сам поліцейський власноручно написав від підпису відмовився .

Письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

З урахуванням всього наведеного, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в порядку п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ним жодного із складів правопорушення, передбаченого цією статтею.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №447/1461/18, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддею суду першої інстанції в порушення вимог закону не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №376007 та оскаржуваній постанові, 10.04.2018 року близько 01:05 год. ОСОБА_2 в м.Новий Розділ, по вул.Лесі Українки, 2, Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов'язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Однак, в матеріалах справи немає жодного доказу який би вказав на те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння.

Із записів з відеореєстратора службового автомобіля поліції, які долучені до матеріалів справи (а.с.11) вбачається, що під час приїзду поліції до автомобіля, марки «ВАЗ 21099», що належить ОСОБА_2, такий знаходився у нерухомому стані, на обочині дороги, з правої сторони, і за кермом вказаного автомобіля нікого не було. Крім цього, попереду такого авто стояв ще один транспортний засіб, яким приїхав на вказане місце ОСОБА_4

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_4, який був очевидцем даної події, підтвердив наведене, про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», а приїхав на місце, щоб вирішити питання про поміщення такого на стоянку, і не мав наміру сідати за кермо. Автомобілем «ВАЗ 21099», до його поломки, керувала дружина ОСОБА_2, яка зателефонувала чоловікові та повідомила про те, що вказаний автомобіль поламався і знаходиться на узбіччі дороги в несправному стані.

Такий факт, також підтвердив допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_7, який пояснив, що забирав з місця події дружину ОСОБА_2, яка керувала автомобілем «ВАЗ 21099» та двох дітей. Однак, не був присутнім при спілкуванні працівників поліції із ОСОБА_2, тому з цього приводу пояснити нічого не може.

З вказаних вище відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово наголошував працівникам поліції на тому, що не керував транспортним засобом. Поряд з цим на їхню вимогу пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння.

При таких обставинах в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

А тому по справі слід постановити нову постанову, скасувавши постанову судді місцевого суду та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, задоволивши його апеляційну скаргу.

Що ж до строку подачі апеляційної скарги, такий слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 09 липня 2018 року, відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження по справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер