ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/7149/18 Суддя 1 інстанції: Харченко А.М.
Провадження: 33/818/23/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

07 листопада 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю захисників - адвоката Павлова В.П., Григор»єва О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюМосковського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3 18.05.18р. о 22-30 год. керував мопедом «Honda», д.н.з. б/н, по пр. Тракторобудівників, 65-д в м. Харкові з ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: характерний запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров»я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуМосковського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року та закрити провадження по справі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що ТЗ не керував, а поліція під»їхала до чоловіка в той час, коли він стояв біля припаркованого мопеда за вказаною у протоколі адресою. Від проходження огляду на стан сп»яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився, так як не був упевнений у дійсності сертифікати вказаного пристрою. Проходити освідування у лікарні ОСОБА_3 також часу не мав, оскільки вдома на нього чекали немовля та дружина, які потребували термінової допомоги. Крім того, під час оформлення адміністративного матеріалу, свідки, зазначені у протоколі, просто розписалися у пустих бланках, де не було жодних пояснень. Також, всупереч вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як вказує апелянт, після отримання повістки у судове засідання на 06.08.18р, на яке з»явитися не міг, захисник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового розгляду. Однак, вказане клопотання судом задоволене не було. Зокрема, як наголошує заявник, мопед використовується ним у робочих цілях, і позбавлення права керування яким ставить чоловіка у дуже скрутне становище.

Одночасно ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, коли він перебував у відрядженні, про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 04.09.18р., коли отримав її копію поштою. До цього часу, ані скороченого, ані тим паче повного тексту судового рішення не отримував, про застосовані штрафні санкції не знав. Крім того, до зазначеного часу перебував у відрядженні (копія довідки додається).

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисники Павлов В.П. та Григор»єв О.В. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. у своїх поясненнях, наданих суду, наголошували на тому, що ОСОБА_3 ТЗ не керував, а просто знаходився поряд із ним на парковці. Зазначене обумовило відмову чоловіка від проходження огляду на стан алкогольного сп»янінняю відеозапис, наявний у справі, також не містить даних щодо керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Вивчивши матеріали справи, доводи захисників апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 159655 від 18.05.18р. (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3, 4), відеозаписом правопорушення (а.с. 6), рапортом командира роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Масленнікова Р.С. від 18.05.18р. (а.с. 7).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 мопедом не керував, та оцінює їх як позицію захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності, в той час як вина останнього встановлена на підставі сукупності доказів. Версія захисту про те, що ОСОБА_3 не був водієм в розумінні п. 1.10 ПДРУ висловлена в апеляційній скарзі та до цього часу не надавалась на оцінку суду. Вказана версія не узгоджується з матеріалами справи, відеозаписом подій та доводами адміністративного позову ОСОБА_3, долученого до матеріалів справи (а.с. 31-32).

Посилання апелянта на порушення його процесуальних прав через розгляд справи за його відсутності є неспроможними. Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд неодноразово відкладався, у тому числі, і за клопотанням ОСОБА_3 (а.с. 18). Таким чином, місцевий суд, з огляду на належне повідомлення правопорушника про час та місце розгляду справи, дійшов обгрунтованого висновку щодо можливості розгляду адміністративного матеріалу за його відсутності. Крім того, можливістю особисто відстоювати свою позицію в апеляційному суді ОСОБА_3 на власний розсуд також не скористався.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

З урахуванням того, що адміністративне стягнення накладено у межах строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, підстав для закриття провадження не вбачається.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіМосковського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева