Справа №487/4412/17 24.04.2018
Провадження №33/784/149/18
Провадження: № 33/784/149/18 Суддя суду першої інстанції: Щербина С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя апеляційного суду: Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого-судді Ямкової О.О.

за участю:

секретаря Тищенка Л.С.

особи, відносно якої

провадження у справі закрито, ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 листопада 2017 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР №072694, 19 серпня 2017 року близько 16 годин 30 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Volksvagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухалась в місті Миколаєві по вулиці Інженерній, де при виїзді на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, позначеного дорожнім знаком 2.1. «Дати дорогу», не врахувала дорожньої обстановки і не надала переваги в русі, та допустила зіткнення з автомобілем «Renault Dokker» під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався по головній дорозі по вулиці Спаській, чим порушила вимоги пунктів 2.3б, 16.11 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить поновити йому строк на оскарження постанови, постанову суду скасувати, через порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи причини пропуску строку, апелянт зазначає, що не викликався до суду, а тому розгляд справи відбувся за його відсутності.

Про прийняття Заводським районним судом міста Миколаєва оскаржуваної постанови він довідався лише 12 березня 2018 року під час ознайомлення в Центральному районному суді міста Миколаєва з матеріалами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, що сталося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 19 серпня 2017 року, що підтверджується копією заяви доданої до апеляційної скарги.

Крім того, на переконання апелянта, висновки суду не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, у зв'язку з чим не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому апелянт вважає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.

Зазначає, що 19 серпня 2017 року він рухався на транспортному засобі «Renault Dokker» по головній дорозі по вулиці Спаській в напрямку вулиці Садової зі швидкістю 50-55 км/год. За декілька метрів до нерегульованого перехрестя з вулицею Інженерною в бік вулиці Спаської на великій швидкості виїхав автомобіль «Volksvagen Passat» під керування особи, щодо якої закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення. Прийнявши усі можливі заходи для зупинки автомобіля, в тому числі і екстрене гальмування, уникнути зіткнення не вдалося, не зважаючи на невелику швидкість руху його автомобіля.

Вважає, що в діях іншого учасника пригоди, а саме водія транспортного засобу «Volksvagen Passat» ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, а саме п. 2.3б, п. 16.11 ПДР України, у зв'язку з чим відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Заводським районним судом міста Миколаєва ОСОБА_4 як потерпілий не викликався в судові засідання, що призначалися для розгляду справи.

З копії заяви ОСОБА_4 вбачається, що він ознайомився з матеріалами справи про вчинення адміністративного правопорушення, що розглядається Центральним районним судом міста Миколаєва 12 березня 2018 року, а тому не міг раніше довідатись про ухвалення Заводським районним судом міста Миколаєва оскаржуваної постанови.

Тому пропущений ОСОБА_4 процесуальний строк підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, показання свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд зазначених вимог закону не дотримався, та вважав, що обставини, які викладені у протоколі, схемі доданої до нього, не відповідають тим поясненням, які надані особою, що притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні, не з'ясував при цьому розбіжності між письмовими поясненнями ОСОБА_2 наданими нею при складенні протоколу в частині того, що іншій автомобіль та знак вона із-за кущів та дерев не бачила, їхала з невеликою швидкістю, та її поясненнями даними у суді, і тому безпідставно не дав оцінку цим обставинам, зважаючи на те, що особа притягається не за порушення швидкісного режиму, а за порушення вимог знаку та порядку проїзду перехрестя, тим самим викрививши обставини, які були викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Всупереч вимогам закону, суд виклав обставини події на свій погляд, на підставі яких дійшов до висновку, який суперечить наявним у справі доказам та не відповідає встановленим судом апеляційної інстанції обставинам справи.

Так, апеляційним судом встановлено, що 19 серпня 2017 року о 16год. 30хв. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Volksvagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухалась в місті Миколаєві по вулиці Інженерній, яка є другорядною дорогою, та при виїзді на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, позначених дорожнім знаком 2.1. «Дати дорогу», не врахувала дорожньою обстановку і не надала переваги в русі, та допустила зіткнення з автомобілем «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_4, що рухався по головній дорозі по вулиці Спаській, чим порушила вимоги пунктом 2.3б, 16.11 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Встановлені обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначені обставини його вчинення, а також даними, які відображені у схемі до протоколу огляду місця ДТП від 19 серпня 2017 року, на якій зафіксовано розташування автомобілів після зіткнення та отримані пошкодження автомобілів, а також письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 і водія ОСОБА_2 в частині того, що вона автомобіль потерпілого не бачила, швидкісний режим не порушувала, так як перед перехрестям їхала зі швидкістю 40-50км/год, але перед оглядом дорожньої обстановки на перехресті не зупинялася перед ним, та продовжила рух з такою ж швидкістю, не зважаючи на обмежений огляд із-за кущів та дерев .

Отже, за матеріалами справи слідує, що водій ОСОБА_2 під час руху на другорядній дорозі в напрямку нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, повинна була переконатись в безпечності проїзду на перехресті, а саме переконатись у відсутності транспортних засобів на достатній відстані для перетину меж перехрестя, тобто відстані, якої буде достатньо для безперешкодного для інших учасників руху (попутного та зустрічного транспортних засобів) виїзду за межі перехрестя, а за наявності на головній дорозі транспортних засобів, які рухаються по ній, повинна була надати перевагу цим транспортним засобам.

Зазначене підтверджується складеною схемою ДТП, поясненнями інспектора патрульної поліції ОСОБА_7, а також зафіксованими пошкодженнями автомобілів.

Так, з опису пошкоджень автомобіля «Volksvagen Passat», яким керувала ОСОБА_2, вбачається, що на ньому є вм'ятина лівих передніх і задніх дверей, вм'ятина лівого порогу середньої лівої стійкі, вм'ятина лівого заднього крила, відбиті кріплення заднього бамперу зліва і справа, вивернута стійка лівого заднього колеса, пошкодження кузову над лівим заднім крилом та ін.

Наявність пошкоджень в передній лівій, середній та задній лівій частині автомобіля повність спростовує твердження ОСОБА_2 про те, що зіткнення автомобілів відбулося, коли вона вже майже перетнула перехрестя, а також зроблені на підставі цього помилкові висновки суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася, коли водій «Volksvagen Passat» майже завершила проїзд перехрестя.

За поясненнями ОСОБА_2, даними у суді апеляційної інстанції, довжина її транспортного засобу складає приблизно 5м.

За схемою ширина проїзної частини вулиці Спаської складає 9,6м, вулиці Інженерної - 9м, місце зіткнення знаходиться на відстані від уявної межі перехрестя з вулицею Інженерною в бік вулиці Нікольської з урахуванням виправлень - на 5,1м, або без виправлень на відстані 3,1м, а від уявної межі перехрестя в бік вулиці Садової - 3,8м, 4,5м, 4,9м ( без виправлень), які за довжиною є значно меншими ніж по першій межі.

Тому можна дійти висновку, що місце зіткнення знаходиться на відстані 5,1м від уявної межі перехрестя з вулицею Інженерною в бік вулиці Нікольської, та 3,8м від уявної межі перехрестя в бік вулиці Садової.

Тобто якщо пошкодження автомобіля «Volksvagen Passat», крім його задньої лівої частини, має місце і в лівій передній та задній двері, а також лівому порогу середньої лівої стійкі, при довжині автомобіля в 5м, то можливо зробити висновок, що контактування автомобілів відбулося ближче до середини автомобіля ОСОБА_2 на проїзній частині вулиці Спаської, а отже при відстані як 5,1м, так і 3,1м до межі перехрестя, автомобіль «Volksvagen Passat» не виїхав за межі нерегульованого перехрестя, а зіткнення транспортних засобів відбулося на його середині.

Окрім цього, інспектор Ярема А.М., яка складала протокол, пояснила суду, що спочатку на схемі ДТП була вказана менша відстань, але на заперечення одного із водіїв, провели перемірювання та зазначили більшу відстань шляхом внесення виправлень у схему, про що обом учасникам ДТП було відомо та вони підписали схему з такими виправленнями.

Будь-яких зауважень з боку ОСОБА_2 при складанні схеми, переліку пошкоджень транспортних засобів, протоколу про адміністративне правопорушення, не висловлювалося.

Щодо письмових пояснень свідків, які були відібрані безпосередньо після пригоди, то усі особи знаходилися в першому або другому автомобілі учасників ДТП, а тому ними як заінтересованими особами надані пояснення на користь водія автомобіля, в якому вони знаходилися, та вони по своєї суті є упередженими, незважаючи на те, що показів стосовно самого механізму дорожньої пригоди ними не надано.

Заперечення ОСОБА_2 щодо неможливості з'ясування нею порядку проїзду перехрестя у зв'язку з відсутністю достатнього обзору дорожнього знаку, то такі доводи не виключають порушень нею ПДР України, так як вулиця Інженерна, по якій вона рухалася на транспортному засобі є другорядною по всій своїй довжині, та має декілька перехресть з іншими дорогами, які по відношенню до неї є завжди головними.

Тому проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що вказівка суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, є безпідставною, так як ОСОБА_2 як учасник дорожнього руху порушила вимоги пунктів 2.3б, п. 16.11 Правил дорожнього руху України, так як не врахувала дорожню обстановку, та почала перетинати перехрестя не надавши перевагу автомобілю, що рухався по головній дорозі, не виконав вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу».

Переконливих доводів, які свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять, а за такого є усі підстави для визнання її винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, постанова суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Враховуючи, що правопорушення вчинено 19 серпня 2017 року, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП на момент апеляційного розгляду адміністративне стягнення за вчинене правопорушення не може бути накладено, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення.

Керуючись ст. 247, п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова