ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/162/18
Категорія - ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, який тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як вказано в постанові, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 077858 від 20.09.2018 року, вбачається, що 20 вересня 2018 року об 11 годині 20 хвилин у м. Запоріжжі по вул. Незалежної України, в районі буд. 54 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ 21121», державний номерний знак НОМЕР_2, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив п.п. 10.1, 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням закону, а саме ст. 256 КУпАП. Зазначає, що судом першої інстанції неповно та не об'єктивно досліджено обставини справи в їх сукупності та припущено помилок у застосуванні норм матеріального та процесуального права.

При розгляді справи суддею суду першої інстанції наявним доказам була дана не правильна оцінка і фактично не взято до уваги його пояснення про те, що ним не було порушено ПДР, оскільки коли він стояв не перехресті вулиць Незалежної України та Зелінського та пропускав рух автомобілів з головної смуги дорожнього руху, саме у цей час він відчув удар в задній бампер свого автомобіля і оскільки він стояв на нейтральній передачі, то від удару його авто було змушено виїхати на смугу с головним рухом. Він не зміг своєчасно загальмувати і це привело к незначному зіткненню з автомобілем TOYOTA д.н. AF7620EA під керуванням ОСОБА_3, і поки він приходив до тями від отриманого стресу, водій, котрий безпосередньо і був винуватцем ДТП зник, і він в дзеркало заднього виду встиг побачити тільки марку авто та колір, але не встиг роздивитися державний номер, і саме за для цього він наполягав, щоб був допитаний свідок, а також до матеріалів справи були долучені відео фіксація з камер, з метою встановити та ідентифікувати водія, який і спричинив ДТП.

Поліцейським ОСОБА_5, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 077858 зазначено, що до протоколу додаються : матеріали справи, фото та відео фіксація з камери № 152, натомість в матеріалах адміністративної справи відео фіксація з камери № 152 відсутня, що дає об'єктивні підстави поставити під сумнів яким чином встановлено поліцейським факт порушення вимог 10.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачає от. 124 КУпАП на ряду з тим, що жодного доказу на відео немає.

Крім того, згідно з ст. 256 КУпАП при складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі, натомість цього зроблено не було, що є грубим порушення закону.

Тому вважає, що безпідставно було залишено без задоволення його клопотання про направлення адміністративного матеріалу на доопрацювання, а суд не тільки всебічно та не об'єктивно розглянув дану справу але і поставився до цього лише формально. Також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені свідка вантажної автівки водовозу, який безпосередньо бачив, як сталося ДТП, а також водія легкової автівки, саме з чиєї вини і сталося ДТП, хоча на цьому він неодноразово наполягав і при складанні протоколу працівниками поліції і при судовому засіданні першої інстанції, коли подавав клопотання. Клопотав про виклик свідка та працівника поліції який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову суду.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_3, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновки суду щодо наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності серії БД № 077858 від 20.09.2018 року (а.с.1); схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.4), фотокартками ДТП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, так і іншими документами.

Суд першої інстанції дав обґрунтовану оцінку матеріалам справи, які свідчать про недотримання ОСОБА_2. в дорожній ситуації, обставини якої викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, наявні невідповідності вимогам пунктів 10.1 та 13.1 ПДР України, що стало причиною ДТП.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам, та належним чином мотивував у постанові свої висновки, які відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином наявними доказами про справі повністю підтверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянта на інші порушення встановленого порядку при складанні протоколу, суд вважає несуттєвими та голослівними, так як вони суперечать іншим матеріалам справи.

Так, що стосується його доводу про те, що безпідставно було залишено без задоволення його клопотання про направлення адміністративного матеріалу на доопрацювання, не було викликано свідків, то вони безпідставні та необґрунтовані, оскільки суд розглядав ці клопотання та залишив їх без розгляду.

Що стосується його доводу про те, що він відчув удар в задній бампер свого автомобіля, є необгрунтовними, оскільки спростовуються по-перше тим, що він від пояснень відмовився (а.с.3); а по-друге схемою ДТП, де він вказує перелік видимих пошкоджень ТЗ отриманих внаслідок ДТП - «передній бампер», та яку власноруч підписав.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, вони не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, та особу правопорушника.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 335/11380/18