Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Топчій Т.В., розглянув апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 за участю представника ОСОБА_2 на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 12 березня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.12.2017 року до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов протокол разом з іншими матеріалами про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1, який 12.12.2017 року, о 17 годині 10 хвилин, на а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в Мангушському районі Донецької області, ОСОБА_1, керував автомобілем УАЗ, державний номерний знак 36219ЕН, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та будучи зупинений працівниками ДАІ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився шляхом відмови в присутності свідків, за що на нього було складено протокол за порушення п.2.5. ПДД України.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 12 березня 2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

В своїй апеляційній скарзі правопорушник просить скасувати постанову суду з закриттям провадження по справі у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАп. Зазначає, що при розгляді справи суддею не був врахований його майновий стан та суд не обґрунтував призначення саме такого виду покарання. Також, свідки у судове засідання не викликалися, зйомка працівниками поліції не відбувалася. У судовому засідання присутній не був, хоча надавав суду заяву про відкладення розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши захисника який підтримав апеляційну скаргу правопорушника, ОСОБА_1, який під час апеляційного перегляду справи, наполягав на закритті провадження по справі, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідальність на підставі ст. 130 ч.1 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння .

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України. Справа була розглянута за відсутності правопорушника, оскільки надана ним заява про відкладення розгляду справи не містила у собі вагомих підстав для відкладення розгляду справи, та з наданою ним копії листка непрацездатності не можна зробити висновок, що саме 12.03.2018 р. він перебував на лікарняному.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, залучених у якості понятих, про обставини виявленого правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 скористався своїми правами, передбаченими ст. 268,280 КпАП України, зокрема правовою допомогою, давав пояснення на свій захист, свою провину не заперечував, обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не спростовував.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що вагомих підстав для скасування постанови суду про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не встановлено, оскільки обставин, які б не були проаналізовані судом при прийнятті судового рішення, потребували б додаткової перевірки або могли б вплинути на винесення іншого процесуального рішення по справі, апелянтом не наведено.

Виходячи з вимог ст. 33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення може бути накладено у межах, визначених КпАП України та іншими законами України. При визначенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом при накладенні адміністративного стягнення були взяті до уваги як ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке на думку суду є суспільно небезпечним, обставини справи, дані, характеризуючи особу правопорушника. З наведених підстав вважаю, що апеляційні доводи ОСОБА_1 не містять даних , які могли б вплинути на розмір адміністративного стягнення, тому підстав для зміни постанови суду не вбачаю.

Не вбачає суд і підстав для закриття провадження по справі за ст. 38, 247 КпАП України, оскільки справу було розглянуто судом у межах строків накладення адміністративного стягнення та підстав для скасування постанови суду під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Керуючись статтями 289, 293, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 12 березня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: