Справа № 419/2449/18
Провадження № 33/810/4/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» листопада 2018 року м. Сєвєродонецьк Луганської області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Савич Ю.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, молодшого сержанта, командира берегового відділення понтонного взводу понтонної роди в/ч НОМЕР_1 на постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 07 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Постановою Новоайдарського районного суду Луганської області від 07 вересня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 215 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 3655 грн.

Згідно оскаржуваної постанови суду 06 вересня 2018 року об 15 год.20 хвл. ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на території базового табору військової частини НОМЕР_1 в смт.Новоайдар Луганської області, під час виконання своїх службових обов`язків у зоні проведення ООС, в умовах особливого стану, вживав алкогольні напої, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Новоайдарського районного суду Луганської області від 07.09.2018 року та направлення матеріалів адміністративної справи до Новоайдарського районного суду для нового судового розгляду в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що адміністративний протокол №226 за ч.3 ст.172-20 КУпАП був складений з порушеннями чинного законодавства України, а саме: йому не були роз`яснені його процесуальні права в частині ознайомлення з протоколом та можливості давати пояснення, а також в протоколі відсутні особи, які були свідками вчинення ним правопорушення, та в протоколі стоїть підпис, якій він не ставив, що, на думку апелянта, свідчить про фальсифікацію матеріалів справи посадовими особами Луганського загального відділу ВСП.

Крім того ОСОБА_1 вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про те, що він знаходився на робочому місці в робочий час та виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

Також апелянт зазначає, що при проведенні медичного обстеження в Новоайдарському РТМО та складанні медичного акту №444 від 06.09.2018 року були порушені норми чинного законодавства, а саме: обстеження проводилося медичним працівником, який не є відповідним спеціалістом за медичним фахом; при медичному обстеженні він не здавав ніякі аналізи, а пристрій, за допомогою якого був вставлений факт можливого сп`яніння, не проходив відповідної сертифікації встановленим чином, та цей пристрій відсутній в переліку дозволених для використання в медичних закладах.

Вказує, що в день його затримання та доставки до Новоайдарського відділу ВСП, у нього був вихідний після добового наряду та він перебував в розташуванні. Тому вважає, що його було незаконно затримано та доставлено до ВСП під примусом.

Посилається на порушення судом ст.277-2 КУпАП та зазначає, що судова повістка була вручена йому не за три доби до судового розгляду, тому він був позбавлений можливості отримати належну правову допомогу.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 завчасно, належним чином повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, однак до залу апеляційного суду не з`явились . Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріалі справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи своє рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на показання самого ОСОБА_1 , який у судовому засіданні визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, а також на наявні в матеріалах справи та досліджені судом письмові докази, зокрема на протокол про адміністративне правопорушення ДНСН №226 від 07.09.2018 року, протокол медичного огляду №444 від 06.09.2018 та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Оскільки обставини добровільності дачі суду показань ОСОБА_1 та правильність їх викладення у судовому рішенні не оспорюються в апеляційній скарзі, тому враховується апеляційним судом як належний доказ.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДНСН №226 від 07.09.2018 року, складеного відносно молодшого сержанта ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.3-5) вбачається, що 06 вересня 2018 року о 15.20 год. молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на території базового табору військової частини НОМЕР_1 в смт.Новоайдар Луганської області, під час виконання своїх службових обов`язків у зоні проведення ООС, в умовах особливого стану, вживав алкогольні напої, а саме 0,5 л. пива, яке придбав у магазині поблизу розташування військової частини та був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_1 , зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення ДНСН №226 від 07.09.2018 року, та викладених ним у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи (а.с.6), свою провину у вчиненні вказаного правопорушення він визнав та зазначив, що 06 вересня 2018 року о 15.00 год. на території базового табору військової частини НОМЕР_1 він вжив 0,5 л. пива, яке придбав в магазині.

Згідно протоколу медичного обстеження №444 від 06 вересня 2018 року (а.с.11) у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 2,41 %.

Підстав сумніватися у правильності висновків, викладених у протоколі медичного обстеження ОСОБА_1 та встановлення у нього стану алкогольного сп`яніння, не було у суду першої інстанції та не вбачає таких підстав апеляційний суд.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про свідків правопорушення не є порушенням вимог закону, оскільки за змістом ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про свідків, якщо вони є. Однак, як свідчать матеріали справи, свідки правопорушення відсутні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, належним чином дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

За змістом диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП законодавцем встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчиненими особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, встановлює дві самостійні за своєю правовою природою ознаки правопорушення, а саме - вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчиненими особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
За змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 не оспорюється той факт, що правопорушення було вчинено саме в умовах особливого періоду.
Окрім того, апеляційний суд вважає безпідставним посилання апелянта на порушення судом вимог ст.277-2 КУпАП щодо необхідності його повідомлення не пізніше як за три доби до дня судового розгляду справи. До такого висновку суд апеляційної інстанції доходить виходячи з приписів ч.2 ст.277 цього Кодексу, яка встановляє, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 -172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби. Як вбачається з протоколу автоматизованого розподілу справи, вона надійшла до Новоайдарського районного суду Луганської області 07 вересня 2018 року (а.с.13,) та була призначена і розглянута судом у той же день, тобто протягом доби після надходження справи до суду, за безпосередньою участю ОСОБА_1 , що свідчить про дотримання судом вимог ст.268 КУпАП, зокрема надання йому можливості давати пояснення, надавати докази та скористатися своїм правом на правову допомогу.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у виді штрафу 215 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 3655 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.ст.23 та 33 КУпАП, а також підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а постанова Новоайдарського районного суду Луганської області від 07 вересня 2018 року є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 07 вересня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ЛУГАНСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ Ю.М.Савич