ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4324/18 Номер провадження 33/814/100/18 Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 35, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 24.07.2018 року о 07 год 30 хв. року за місцем проживання, а саме: м. Полтава, вул. Партизанська б. 35, перебуваючи з ознаками алкогольного спяніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 насильство в сімї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погроза їй фізичною розправою, внаслідок чого ОСОБА_3 була завдана шкода її психологічному здоровю.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою з пропуском строку на апеляційне оскарження звернувся ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обгрунтування вимог вказує, що єдиним доказом, на підставі якого його притягнуто до адміністративної відповідальності, є протокол від 24.07.2018 року, складений інспектором.

При цьому, в самому протоколі відсутні пояснення потерпілої, свідки не залучалися.

Інших доказів скоєння правопорушення, визначених ст. 251 КУпАП, немає, та у постанові суду не наведено.

Звертає увагу, що сама потерпіла в судовому засіданні допитана не була, а судом не взято до уваги його заперечення проти факту сварки та погроз його дружині.

Вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б указували на вчинення ним дій, зазначених у диспозіції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілої наслідків, передбачених даною статтею.

Крім цього, в обгрунтування вимог щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, посилається на те, що останній день подачі апеляційної скарги припадав на вихідний день, а 20 та 21 серпня він не мав змоги направити апеляційну скаргу, оскільки знаходився за межами Полтавської області.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи наведені ОСОБА_2 доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, вважаю за можливе строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2018 року поновити.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, суддею першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 166319, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3, відповідно до яких ОСОБА_2, всупереч наведеним в апеляційній скарзі доводам, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, затіяв сварку, ображав потерпілу нецензурною лайкою та намагався побити, у звязку з чим потерпіла ОСОБА_3 була вимушена викликати працівників поліції.

Безпідставними є посилання ОСОБА_2 на відсутність в його діях cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки як вбачається з диспозиції вказаної статті, відповідальність настає зокрема, у випадку застосування дій психологічного характеру - насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоровю потерпілого. Зазначені в поясненнях потерпілої ОСОБА_3 відомості щодо образ нецензурною лайкою та намагання побити з боку ОСОБА_2, цілком відповідають обєктивній стороні зазначеного адміністративного правопорушення, а вказані дії ОСОБА_2 могли завдати шкоди психічному здоровю потерпілої ОСОБА_3

Таким чином, рішення суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є законним та обгрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду ОСОБА_1