Справа № 644/7461/18
Провадження № 3/644/2302/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2018 р. м Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Попової В.О., секретаря судового засідання - Дашкової К.С.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и в :

14 вересня 2018 року інспектором роти №4 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено протокол серії БД №159768 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 14.09.2018 року о 21 годині 40 хвилин в м. Харкові по пр. Московському біля буд.274 «В» керував транспортним засобом КІА Magentis, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного (наркотичного) спяніння. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою причетність до скоєння адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП категорично не визнав та пояснив, що у вечорі 14 вересня 2018 року в час зазначений в протоколі серії БД №159768 , він знаходився по вул. Миру, 11 м. Харкова, де в нього стався конфлікт з невідомими особами, після чого пересічні громадяни викликали поліцію. Автомобіль КІА Magentis, АХ 89 16 ВТ, було припарковано на узбіччі. Через деякий час, коли автомобіль ще був у нерухомому стані, прибули працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, на що він відмовився, оскільки не вважав себе винним у порушенні п. 2.5 ПДР України. Додав, що він є інвалідом ІІ групи та в принципі не вживає алкоголь за станом здоровя . Наполягав на тому, що вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов'язком.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння .., а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння...

Крім того, суд зазначає, що відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу …незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, лише наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №159768 вбачається , що ОСОБА_1 14.09.2018 року о 21 годині 40 хвилин в м. Харкові по пр. Московському біля буд.274 «В» керував транспортним засобом КІА Magentis, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного (наркотичного) спяніння. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Проте, з матеріалів справи, а саме з п останови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 ЕАВ №598566 вбачається, що 14.09.2018 року о 21 годину 40 хвилин ОСОБА_1 знаходився по вул. Миру,11 м. Харкова, де його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.122 ч.1 КУпАП та накладено штраф у сумі 255 грн. Зазначений штраф ОСОБА_1 сплачено 28.09.2018 року.

Тобто, в дату та час зазначені в протоколі серії БД №159768 ОСОБА_1 знаходився по вул. Миру,11 м. Харкова, а не по пр. Московському біля буд.274 «В» як зазначено в протоколі.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з бодікамери №АЛ 9142, з якого вбачається, що автомобіль КІА Magentis було припарковано напроти будівлі Міської поліклініки №18 по вул. Миру,11 м. Харкова; крім того зазначений відеозапис не містить даних щодо руху автомобіля КІА Magentis.

Письмові пояснення свідків не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не містять відомостей про місце скоєння правопорушення. Проте, перебування автомобіля у русі під керуванням чітко встановленої особита місце скоєння є необхідними складовими об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення - процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

У протоколі про адміністративне правопорушення згідно статті 256 КУпАП зазначаються в т.ч. місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Надаючи оцінку складеному відносно ОСОБА_1 протоколу серії БД №159768, відповідно до положень ст.252 КУпАП, як доказу, що має містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вважаю, що дані у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не відображають змісту об'єктивної сторони правопорушення, тому не можуть бути визнані допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке встановлена у ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, за змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися судом у межах тих обставин, які зазначені в протоколі про таке правопорушення.

З урахуванням наведених вище і оцінених судом доказів встановлено, що відсутні переконливі докази тієї обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння при керуванні транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи належних доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Отже, оскільки вина особи не була доведена належними доказами, то провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 279,283-285 КпАП України,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - закрити за відсутності в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя Попова В. О.