Справа № 163/1063/18 Провадження №33/802/210/18 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., представника митного органу Пікалюка М.С., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, на постанову судді Любомльського районного суду від 08 червня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 49158 гривень з конфіскацією в дохід держави автомобіля «Форд Фокус» 2002 року випуску, польський н.з. НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, вартістю 49158 гривень.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 06.04.2018 з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Форд Фокус», польський н.з. НОМЕР_1, вартістю 49158 гривень, намагався перемістити вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави переміщення транспортного засобу одержаного незаконним шляхом документа - довіреності на право користування автомобілем, яке вказаний в ньому польський нотаріус ОСОБА_5 не видала.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не знав, що довіреність на право користування автомобілем підроблене. В зв'язку з чим просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, а справу закрити за відсутністю в його діях складу порушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку скаржника та захисника, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених в ній, думку представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення саме ОСОБА_2 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так, встановлено, що під час проходження митного контролю ОСОБА_2 до митного оформлення подав, як підставу переміщення транспортного засобу «Форд Фокус» 2002 року випуску, польський н.з. НОМЕР_1, нотаріально посвідчене доручення на право користування зазначеним автомобілем, завірене польським нотаріусом Віолета Фабровська.

Разом з тим, як вбачається з інформації голови Ради нотаріальної палати в м. Любліні, ОСОБА_5, нотаріус в нотаріальному офісі в Грубешові, не засвідчувала позики на автомобіль марки Форд Фокус, з н.з. НОМЕР_1 з правом виїзду за кордон. Названа інформація обґрунтовано визнана доказом в розумінні ст. 251 КУпАП ( а.с.16-25).

Крім того, пояснення ОСОБА_7 щодо необізнаності незаконності походження довіреності спростовуються його ж поясненнями про купівлю автомобіля, а не одержання його в користування, про що свідчить і польська факту №0014/2018 (а.с.13). З огляду на наявні суперечливі документи, суд приходить до висновку про наявність умислу на вчинення порушення митних правил.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 06.04.2018 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля марки «Форд Фокус» 2002 року випуску, польський н.з. НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення документа, що одержаний незаконним шляхом, а саме: нотаріально посвідченої довіреності від 05.04.2018. Даний висновок є чітким та послідовним, не містить суперечностей, а тому підстав в апеляційного суду сумніватися в його достовірності немає. Не наведені такі підстави і в апеляційній скарзі.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, безпідставними.

У відповідності до вимог ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; ...5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення .

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.483 ч.1 МК України та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції з підстав зазначених в апеляційній скарзі, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 08 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського О.М.Клок

апеляційного суду