Справа №295/2845/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Комнацький О. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

05.03.2018 о 01 годині 05 хвилин ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Домбровського, 45, керував транспортним засобом Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП розглядає справу у його відсутність.

Через канцелярію суду надійшла заява представника за довіреністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Однак, клопотання ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 кожен має право на правову допомогу. У випадках, визначених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Рішення Конституційного суду України № 13-рп/2000 від 16.11.2000 визначає, що право на правову допомогу це гарантована Конституцією України можливість фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги. Держава в особі відповідних органів визначає певне коло субєктів надання правової допомоги та їх повноваження. Аналіз чинного законодавства України з цього приводу дає підстави визначити такі види субєктів правової допомоги: державні органи, до компетенції яки входить надання правової допомоги; адвокатура України як спеціально уповноважений недержавний правозахисний інститут, однією з функцій якого є захист особи від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах; субєкти підприємницької діяльності, які надають правову допомогу клієнтам у порядку, визначеному законодавством України; обєднання громадян для здійснення і захисту своїх прав і свобод.

На підтвердження своїх повноважень, ОСОБА_2, долучив копію довіреності від імені ОСОБА_1 та копію диплому спеціаліста про отримання вищої освіти за спеціальністю «Правознавство».

Враховуючи, що ОСОБА_2 не є субєктом підприємницької діяльності, які надають правову допомогу клієнтам у порядку, визначеному законодавством України, додані до заяви документи не завірені належним чином, а зі змісту довіреності вбачається, що йому не надано повноважень на участь у розгляді справ про адміністративне правопорушення у якості захисника ОСОБА_1 відповідно до ст. 271 Кодексу України про адміністративне правопорушення, він не може приймати участь у справі як захисник останнього, у звязку з чим суд відмовляє у його допуску до участі у справі як захисника ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 065464 від 05.03.2018 (а. с. 1);

-даними результатів тесту від 05.03.2018 №4583, проведеного приладом алкотестер Drager 6810 о 01 годині 28 хвилині, відповідно якого було встановлено наявність у видихуваному повітрі ОСОБА_1 1,77 ‰ алкоголю (а. с. 2);

-актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у звязку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна кольору шкіряного покрову обличчя. Огляд проводився за допомогою приладу алкотестер Drager, результат якого показав 1,77 ‰ алкоголю. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, що підтвердив своїм підписом у акті (а. с. 3);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 (а. с. 4) та ОСОБА_4 (а. с. 5), з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності пройшов огляду на стан алкогольного спяніння на місці правопорушення за допомогою приладу алкотестер Drager 6810. Результат огляду показав 1,77‰ алкоголю, з чим ОСОБА_1 погодився;

-даними відеозапису із нагрудної камери патрульного поліцейського підтверджується те, що 05.03.2018 о 01 годині 28 хвилин ОСОБА_1 у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки або проїхати для огляду у заклад охорони здоровя, або відмовитись від проходження такого огляду взагалі. ОСОБА_1 обрав огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки. Поліцейський розяснив порядок проходження такого огляду. Скарг до упаковки приладу в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не виникло. Результат огляду показав 1,77‰ алкоголю, з чим ОСОБА_1 погодився.

Відповідно до п.2.9.а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин.

Пунктом 1 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 4 розділу 9 Інструкції №1395 огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатом огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Проте, як вбачається з вищенаведених доказів, ОСОБА_1 на місці зупинки добровільно погодився у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного спяніння. З результатом погодився, а тому підстав для проведення огляду у закладі охорони здоровя не було.

Діями, що виразилися у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.