Справа №469/143/18 27.04.2018
Провадження: № 33/784/181/18 Суддя суду першої інстанції: Гапоненко Н.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працездатного, який працює слюсарем ТОВ «Тіс»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.,

в с т а н о в и в :

Постановою районного суду встановлено, що 31 січня 2018 року о 23.30 год. на 74 км. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, ОСОБА_2, маючи у своєму користуванні та будучи власником автомобіля ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1, передав керування даним транспортним засобом водію ОСОБА_3, який, згідно з результатами токсикологічного дослідження № 914 від 09 лютого 2018 року, перебував у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «г» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Березанського районного суду від 20 березня 2018 року скасувати і закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Вказує, що 31 січня 2018 року в Березанській районній лікарні Миколаївської області йому була проведена операція ока. В результаті хірургічного втручання йому давали наркоз та інші лікарські препарати. В той же день 31 січня 2018 року вночі в хірургічне відділення Березанської районної лікарні приїхав брат ОСОБА_3, який погодився завезти його додому в с. Василівка Березанського району. По дорозі 31 січня 2018 року о 23.30 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1, на 74 км автодороги М -14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ допустив зіткнення з іншим транспортним засобом. Подальші події, він не пам'ятає, так як був в непритомному стані, через струс мозку та кровотечу йому надавали медичну допомогу: надавали ліки та ставили крапельницю, після чого була взята кров для дослідження, до того ж на той час сплинуло 3 години з часу дорожньо-транспортної пригоди.

Пояснення в відділку поліції надавав зранку того ж дня в непритомному стані за вказівками працівників поліції, а тому просить їх не приймати до уваги.

Вказує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП вимог ст. 256 КУпАП працівником поліції у повному обсязі не дотримано, оскільки працівник поліції його взагалі не зупиняв, та на дослідження стану сп'яніння не перевіряв, на що районний суд не звернув уваги.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає, у тому числі, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху України, водію забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 018463 від 19 лютого 2018 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 31 січня 2018 року о 23.30 год. на 74 км. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, ОСОБА_2, маючи у своєму користуванні та будучи власником автомобіля ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1, передав керування даним транспортним засобом водію ОСОБА_3, який, згідно з результатами токсикологічного дослідження № 914 від 9 лютого 2018 року, перебував у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» у вказаному протоколі є запис «З протоколом згоден».

Зазначений протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_2 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також вказаної інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Тому твердження апелянта в цій частині є безпідставними.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що у своїй власності він має автомобіль ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1, синього кольору 31 січня 2018 року він разом зі своїм братом ОСОБА_3 вирішили поїхати до с. Коблеве, та він передав керування належним йому транспортним засобом ОСОБА_3, так як той його попрохав покерувати даним транспортним засобом. Близько 22.00 години в с. Коблеве вони вживали спиртні напої, а саме, горілку. Потім його брат ОСОБА_3 знов сів за кермо даного автомобіля, та він йому не заперечував, так як так само перебував у стані алкогольного сп'яніння. Вони виїхали з с. Коблеве та поїхали у напрямку с. Василівка, де близько о 23.30 год. його брат скоїв дорожньо-транспорту пригоду на 74 км. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ. Внаслідок пригоди вони отримали незначні тілесні ушкодження, та від допомоги медичних працівників відмовились. Провину свою визнає та зобов'язується у подальшому не передавати керування особам, які знаходяться у стані алкогольного сп'яніння, та не мають права керування.

В судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_2 фактично визнав перебування в стані алкогольного сп'яніння під час дорожньо-транспортної пригоди, проте посилання на те, що він не усвідомлював значення своїх дій через свій стан, не є фактом, який його виправдовує.

Згідно результатів токсикологічного дослідження № 916 та № 914 від 9 лютого 2018 року, у крові ОСОБА_2, взятій 1 лютого 2018 року о 01.00 год., виявлено етанол у кількості 1, 97 г/л, у крові ОСОБА_3, взятій 1 лютого 2018 року, виявлено етанол у кількості 1,76 г/л.

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася близько 23.30 години, а відповідно довідки, доданій до апеляційної скарги в лікарню ОСОБА_2 було доставлено 1 лютого в 00 годин 50 хвилин, то посилання апелянта на те, що кров на вміст алкоголю в нього була взята більш ніж через 3 години після дорожньо-транспортної пригоди не заслуговує на увагу.

Окрім цього, в матеріалах справи знаходиться копія протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 018479 від 19 лютого 2018 року, складеного відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування о 23.30 год. 31 січня 2018 року транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_3, які він підтвердив у судовому засіданні суду першої інстанції, 31 січня 2018 року він з рідним братом ОСОБА_4 на його автомобілі «Славута» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, виїхали в день по власним справам в напрямку м. Южний. Він був за кермом автомобіля увесь шлях. Приблизно о 22.00 год. вони зупинилися в с. Коблеве, де в магазині купили горілку та вживали її разом в автомобілі. В подальшому вони поїхали додому у с. Василівка, та він був за кермом без права керування. Приблизно о 23.30 год. вони проїжджали поворот на с. Рибаківка, перед ними рухався вантажний автомобіль. Він, рухаючись зі швидкістю приблизно 100 км/год пішов на обгін вищевказаної вантажівки, однак побачив зустрічний транспорт та почав спрямовувати автомобіль, яким керував, на свою смугу руху. Так як не зміг впоратись з управлінням через стан алкогольного сп'яніння, допустив зіткнення з вищевказаною вантажівкою правим крилом автомобіля під його керуванням. Зіткнення було сильним, і він втратив свідомість. Прийшов в себе, коли його хтось витягував з автомобіля, потім на швидкій його доставили до Березанської ЦРЛ. Отримані ним тілесні ушкодження вважає незначними. Будь-які медичні документи після ДТП у нього відсутні. Уточнює, що його брат ОСОБА_4 увесь час сидів на передньому пасажирському сидінні, а він був за кермом, не маючи посвідчення водія.

Вказані докази свідчать, що ОСОБА_2 передав керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_3, тобто суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення ОСОБА_2 п. 2.9-г Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом апеляційному суду не надано.

Так зазначення в апеляційній скарзі на те, що під час надання пояснень працівникам поліції ОСОБА_2 був в непритомному стані не підтверджується доказами у справі. Таке не вбачається і з довідки медичної установи доданої до апеляційної скарги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, норм КУпАП, у тому числі, які б потягли за собою скасування постанови судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_2 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП та санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн.

Виходячи з наведеного, підстав для скасування постанови судді Березанського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Бондаренко Т.З.