Справа №560/1266/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., за участю адвоката Богельського І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1,

за статтею 122-4, статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, роз'яснені.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №268784 від 09 вересня 2018 року вбачається, що 09 вересня 2018 року о 12 год. 54 хв. в м. Дубровиця по вул. Миру, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки "Opel Astra 1.6 KAT", з номерним знаком НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом не впевнившись, що це буде безпечнім для інших учасників дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen Golf", з номерним знаком НОМЕР_2, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №268785 від 09 вересня 2018 року вбачається, що 09 вересня 2018 року о 12 год. 54 хв. в м. Дубровиця по вул. Миру, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки "Opel Astra 1.6 KAT", з номерним знаком НОМЕР_1, своїв дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце пригоди.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №268822 від 09 вересня 2018 року вбачається, що 09 вересня 2018 року о 18:00 год., в м. Дубровиця по вул. Миру, ОСОБА_2 керував автомобілем марки "Opel Astra 1.6 KAT", з номерним знаком НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора "Alcotest" №6810 у присутності двох свідків, що підтверджєуться тестом №1769 від 09 вересня 2018 року.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав.

Пояснення ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (серія БД №268785 від 09 вересня 2018 року) написані нерозбірливо. На розгляді справи в суді свою вину не визнав та пояснив, що він не знав і навіть не зрозумів, що скоїв ДТП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 зазначив, що випив пива і сів за кермо автомобіля, після чого поїхав та в подальшому був зупинений працівниками поліції.

На розгляді справи в суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому визнав частково та пояснив, що 09 вересня 2018 року близько 13:00 год., він, від'їждаючи від магазину "Льонок", що по вул. Миру в м. Дубровиця, здійснив маневр заднього ходу та поїхав у власних справах. Близько 17:00 год. його зупинили працівники поліції, які повідомили йому, що він скоїв дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце пригоди. Додав, що він не бачив припаркованого автомобіля та навіть не відчув удару, а тому поїхав далі. Умислу залишати місце пригоди у нього не було. Крім того, після того як дізнався про ДТП він намагався владнати питання з потерпілою про відшкодування завданих збитків у добровільному порядку. Також ствердив, що вживав алкогольні напої, але вже після обіду. Огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння він проходив у відділенні поліції, рельтат огляду був позитивний. На даний час завдана шкода потерпілій ОСОБА_3 відшкодована в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що біля 12:00 год. вона приїхала до магазину "Льонок", що по вул. Миру в м. Дубровиця. Припаркувавши автомобіль, вона пішла до магазину, де зустріла своїх знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Біля 13:00 год. коли вони всі вийшли із магазину і вона помітила, що ліві задні двері автомобіля пошкоджені. З камер відеоспотереження було видно, що водій іншого автомобіля, здійснюючи маневр заднього ходу, вдарив її автомобіль та поїхав з місця пригоди. Після цього вона викликала працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, вона їм розповіла, як все трапилося та вони ще раз подивилися запис з камер відеоспостереження. Пробули вони на місці пригоди приблизно до 17:00 год. та в подальшому поїхали. Через 15-20 хв., до неї зателефонували працівники поліції та повідомили, що знайшли автомобіль, що підпадав під ознаки того, що скоїв ДТП. Приїхавши знову на місце ДТП, там уже був водій ОСОБА_2 Спочатку вони намагалися все владнати в добровільному порядку, однак ОСОБА_2 почав ухилятися. За зовнішніми ознаками ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Коли вони поїхали до відділення поліції, то продували трубку на стан алкогольного сп"яніння ( і вона також) в присутності двох свідків. Жодних алкогольних напоїв того дня вона не вживала. Результат ОСОБА_2 був позитивний. ОСОБА_3 зазначила, що хотіла лише, щоб ОСОБА_2 відшкодував витрати за ремонт автомобіля.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель АДРЕСА_2 суду показав, що 09 вересня 2018 року біля 12:00 год. він разом із своєю дружиною ОСОБА_5 зустріли ОСОБА_3 Близько 13:00 год., коли вони вийшли із приміщення магазину, ОСОБА_3 помітила, що ліві задні двері її автомобіля пошкоджені. Після цього вони звернулися до служби охорони магазину з проханням переглянути запис з камер відеоспостереження та викликали працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_3 розповіла їм про те, що трапилося. Пробули вони на місці пригоди приблизно до 17:00 год. та після цього поїхали додому. Однак, через 15-20 хв., до нього зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила, що знайшли автомобіль, який підпадав під ознаки того, що скоїв ДТП. Враховуючи те, що автомобіль ОСОБА_3 був пошкоджений, він, його дружина та ОСОБА_3 поїхали його автомобілем на місце. Коли приїхали на місце, там вже був водій того автомобіля, який скоїв ДТП. З ним ОСОБА_3 намагалася все владнати в добровільному порядку, однак ОСОБА_2 почав ухилятися. Огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проходили у його присутності. Результат тестування ОСОБА_2 був позитивний, ОСОБА_3 нульовий.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька АДРЕСА_2 суду показала, що 09 вересня 2018 року біля 12:00 год. вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_4 зустріли ОСОБА_3 Близько 13:00 год., коли вони вийшли із приміщення магазину, ОСОБА_3 помітила, що ліві задні двері її автомобіля пошкоджені. Після цього, вони звернулися до служби охорони магазину з проханням переглянути запис з камер відеоспостереження та викликали працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_3 розповіла їм про те, що трапилося. Пробули вони на місці пригоди приблизно до 17:00 год. та після цього поїхали додому. Однак, через 15-20 хв., до її чоловіка зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила, що знайшли автомобіль, що підпадав під ознаки того, що скоїв ДТП. Враховуючи те, що автомобіль ОСОБА_3 був пошкоджений, вона, її чоловік та ОСОБА_3 поїхали автомобілем чоловіка на місце ДТП. Коли приїхали на місце, там вже був водій того автомобіля, який скоїв ДТП, з яким ОСОБА_3 намагалася все владнати в добровільному порядку, однак ОСОБА_2 почав ухилятися. Огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проходили у її присутності. Результат тестування ОСОБА_2 був позитивний, ОСОБА_3 - нульовий.

Допитаний в якості свідка поліцейський СРПП №1 Дубровицького ВП старший сержант поліції ОСОБА_6 суду показав, що 09 вересня 2018 року до Дубровицького ВП надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду по вул. Миру в м. Дубровиця. Виїздом на місце було встановлено, що на місці пригоди була присутня лише потерпіла ОСОБА_3, яка повідомила, що невідомий їй автомобіль, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з її автомобілем, внаслідок чого пошкодив ліві задні двері. Оглянувши запис з камер відеоспостереження, було вирішено здійснити патрулювання міста з метою відшукання автомобіля, який скоїв ДТП. Біля 17:00 год., їдучи на службовому автомобілі по вул. Миру в напрямку центра міста, було помічено автомобіль, що підпадав під ознаки того, що скоїв ДТП. Зупинивши вказаний автомобіль, водію було повідомлено про те, що він скоїв ДТП та зник з місця пригоди. Після цього, було зроблено телефонний дзвінок до потерпілої ОСОБА_3 Під час розмови з водієм було запідозрено, що водій ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння. У відділенні поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проходили медичний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Результат огляду ОСОБА_2 був позитивний, ОСОБА_3 - нульовий. Після чого відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та відсторонено від керування.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 - адвокат Богельський І.В. пояснив, що враховуючи те, що ОСОБА_2 вину у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав повністю, просить суд накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальних його межах, як це передбачено санкціями вищевказаних статей, а адміністративну справу за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що поліцейськими був порушений порядок огляду ОСОБА_2 на визначення стану алкогольного сп'яніння, оскільки огляд був проведений після двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Крім того, просить суд звернути увагу на той факт, що потерпіла та свідки перебувають у дружніх відносинах, а тому можуть бути сумніви щодо неупередженості даних свідків, як це передбачено частиною 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395. Крім того додав, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_2, алкогольні напої він вживав після скоєння ДТП, а тому протокол на ОСОБА_2 повинен був бути складений за частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника - адвоката Богельського І.В., допитавши потерпілу ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, поліцейського СРПП №1 Дубровицького ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_6, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що на розгляді адміністративної справи ОСОБА_2 та його захисник неодноразово змінювали пояснення відносно вини ОСОБА_2 за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому не узгодженість їх єдиної позиції суд розцінює як спробу введення суду в оману та ухилення від відповідальності.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених за статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як ствердив на розгляді адміністративної справи в суді сам ОСОБА_2, він навіть не знав про те, що скоїв ДТП і умислу у нього залишати місце ДТП не було, а тому у його діях суд не вбачає ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки суб'єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначається ставлення до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу. А тому є хибним твердження адвоката Богельського І.В. про те, що дії ОСОБА_2 ймовірно можна було би кваліфікувати за частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Суд вважає, що оскільки працівники поліції зупинили ОСОБА_2 біля 17-ї години і він перебував у стані алкогольного сп'яніння, однак він на той момент не знав, що скоїв ДТП і ствердив, що вживав алкогольні напої після того, як від'їхав від магазину "Льонок".

Оскільки на момент зупинки ОСОБА_2 біля 17:00 год. працівниками поліції, він перебував у стані алкогольного сп'яніння, тому суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №268822 від 09 вересня 2018 року, тестуванням на алкоголь, результат якого становить 1,32 ‰ (а.с.3), поясненнями свідків, а також визнанням ОСОБА_2 своєї вини.

Твердження адвоката Богельського І.В. про те, що не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, суд вбачає таким, що не заслуговує уваги, оскільки ні при складанні протоколів про адміністраитвині правопорушення, ні на розгляді адміністративних матеріалів у суді, ні в кого не виникало сумнівів щодо упередженості свідків ОСОБА_5, оскільки вони були безпосередніми свідками при тому, коли ОСОБА_3 виявила пошкодження на своєму автомобілі, тому логічно, вони і були залучені в якості свідків, а твердження про те, що вони перебувають у дружніх стосунках із потерпілою, ніяким чином не вплинуло на їх об'єктивність. Адже порушник ОСОБА_2 визнав свою вину у скоєнні ДТП., а керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, окрім визнання самим ОСОБА_2 вини, стверджується і результатом тестуванням на алкоголь, результат якого становить 1,32 ‰ (а.с.3).

Суд вважає помилковим та не бере до уваги твердження адвоката Богельського І.В. про те, що працівники поліціїї повинні були провести огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 протягом двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення згідно вимог частини 4 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки і частина 4 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення і пункт 9 розділу ІІ Інструкції, передбачає доставку особи до закладу охорони здоров'я.

Так пункт 9 розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" передбачає: "З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення."

Оскільки огляд проводився за допомогою газоаналізатора "Alcotest" №6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1769 від 09 вересня 2018 року, і ОСОБА_2 був ознайомлений із результатами - 1,32 ‰ (а.с.3), то як вбачається із матеріалів протоколу, достовірність результатів ОСОБА_2 не ставилася під сумнів.

Також, суд вважає хибним твердження адвоката про те, що ймовірна спроба перекваліфікації дій ОСОБА_2 судом відповідно до аналогії закону буде неправильною і здійснювати її неможливо, оскільки на його думку аналогію можливо провести лише із Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме з частиною 3 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України, згідно якої з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Підпунктом "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_2 скоїв грубе правопорушення, яке у випадку його не виявлення працівниками поліції, могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_2, а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Разом із тим, згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 24, 40-1, 284, 287, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_2 за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 за статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 коп.) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача: 899998;

рахунок отримувача: 6001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень).

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор