ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/105/18 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Ігнатенко П.Я. за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, 124 КУпАП, та відповідно до вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне правопорушення на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 17.10.2018 о 15 год. 45 хв. керував т/з Форд Фьюжин номерний знак НОМЕР_1 по вул. Фонвізіна у м. Херсоні, не був уважним та не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на металеву опору та дерево, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім того, згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 17.10.2018 о 15 год. 45 хв. керував т/з Форд Фьюжин номерний знак НОМЕР_1 по вул. Фонвізіна у м. Херсоні, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у цій частині, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами та не можна вважати доведеним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів провадження вбачається, що приймаючи рішення про винність ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5. Правил, суддя, заслухавши його пояснення щодо обставин відмови від проходження медичного огляду, в постанові послався як на докази винуватості ОСОБА_2 на протокол про адміністративне правопорушення від 17.10.2018 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які між тим належним чином не перевірив.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтвердив обставини ДТП, зафіксовані в матеріалах адміністративного правопорушення та пояснив, що 17.10.2018 року здійснив наїзд на опору і дерево, чим дійсно вчинив дорожньо-транспортну пригоду від якої постраждав тільки автомобіль під його керуванням. ОСОБА_2 відповідно до вимог закону викликав поліцейських, щоб зафіксувати вказані обставини. Вживання алкоголю та наркотиків заперечував та був не проти продути алкотестер. Після чого, оформивши матеріали про вчинення дорожньо-транспортної пригоди поліцейські послались на почервоніння його очей і стали погрожувати, що заберуть машину евакуатором на штрафмайданчик, чого той не бажав, оскільки характер його роботи пов'язаний із використанням транспортного засобу, тоді поліцейські запропонували відмовитися від проходження медичного огляду в медичному закладі у цьому разі пообіцяли дозволити передати автомобіль іншому водію. ОСОБА_2 зазначав, що був тверезий та не мав наміру ухилитись від проходження медичного освідчення, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав.

З метою усунення неповноти розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280 та 293 КУпАП та досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2, в результаті чого було встановлено, що матеріали справи містять наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення, складений працівником поліції ОСОБА_6 від 17 жовтня 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 17.10.2018 о 15 год. 45 хв. керував т/з Форд Фьюжин номерний знак НОМЕР_1 по вул. Фонвізіна у м. Херсоні, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_10.(а.с.5);

Оцінюючи зазначені докази апеляційний суд дійшов висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить суперечності із іншими доказами, зокрема, в частині дотримання процедури перевірки водія на стан сп'яніння, направлення його на медичний огляд та не відповідає дослідженим в ході апеляційного розгляду фрагментам відео файлів і поясненням свідків.

З метою перевірки пояснень та заперечень ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та які надавали письмові пояснення - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Проте, на виклики до суду свідок ОСОБА_5 не з'явилась, а нормами КУпАП не передбачається примусовий привід свідка.

Свідок ОСОБА_3 в ході апеляційного розгляду, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, пояснила, що була присутня при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 17 жовтня 2018 року. Разом з тим, письмові пояснення, підписані нею з приводу обставин вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП заперечила, зазначивши, що поставила підпис на протоколі та поясненнях, заповнених працівником поліції, однак зміст протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень не читала, вважаючи, що вказані документи стосуються вчинення ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди та вирішення питання про доставку автомобіля евакуатором на штрафмайданчик і відмову від цього правопорушника.

Свідок в судовому засіданні пояснила, що ввечері після роботи 17 жовтня 2018 року була запрошена в якості свідка з приводу ДТП, що сталось біля її будинку, питання про перебування у стані сп'яніння ОСОБА_2 не виникало, у її присутності останньому не пропонували проходження медичного огляду на стан сп'яніння, а відмову, озвучену при ній ОСОБА_2 сприймала та розуміла, як відмову від вилучення автомобіля працівниками поліції евакуатором.

Згідно досліджених в ході апеляційного розгляду відеоматеріалів, наданих поліцією на запит апеляційного суду вбачається, що відеоматеріал складається з чотирьох окремих фрагментів , , , знятих 17.10.2018 року у різний час, запис не є безперервним, з великими проміжками, що ускладнює встановлення взаємозв'язку між частинами відеозапису та не конкретизує дії як працівників поліції, так і правопорушника.

Так, з усіх фрагментів, тільки відеозапис протягом 7 секунд відтворює присутність свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які на прохання працівника поліції підтвердили факт відмови ОСОБА_2, однак цей запис не містить змісту пропозиції правопорушнику, від якої той відмовився в присутності свідків.

Отже, вбачаються суперечності між протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та зі змісту наданих фрагментів відеозапису неможливо усунути зазначені вище суперечності щодо обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими у оскарженій постанові в частині правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, в матеріалах справи міститься медичний висновок КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР від 17.10.2018 року №90С, згідного якого ОСОБА_7 був оглянутий лікарем ОСОБА_8 о 20.00 год. (в межах двох годин після складення адміністративного протоколу) та встановлений діагноз: тверезий (а.с.17).

Вказані обставини щодо проходження медичного огляду одразу після закінчення оформлення адміністративних матеріалів підтвердив свідок ОСОБА_4, допитаний в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного вище, не можуть бути визнані допустимими доказами наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідка ОСОБА_3, спростованих нею ж в ході апеляційного розгляду та покази ОСОБА_5, не підтвердженні усними поясненнями свідка під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції, покладені в основу оскарженої постанови суду в частині обставин вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно, матеріали справи не містять у собі будь-яких інших об'єктивних доказів обставин, які б спростували заперечення ОСОБА_2 щодо складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод.

За обставин викладених вище, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 відомості про керування ним 17.10.2018 року о 15 год.45 хв. автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, та відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_2 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в частині визнання винним за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_2 не заперечує обставин, встановлених судом першої інстанції в частині вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як в суді першої, так і апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що 17.10.2018 о 15 год. 45 хв. керував т/з Форд Фьюжин номерний знак НОМЕР_1 по вул. Фонвізіна у м. Херсоні, не був уважним та не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на металеву опору та дерево, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №298664, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, підписані правопорушником без зауважень та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.10.2018 року щодо обставин ДТП (а.с.11-13).

Враховуючи викладене, скасовуючи оскаржену постанову від 06 листопада 2018 року та закриваючи провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП в частині визнання ОСОБА_2 винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, його майнового стану, суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Обставин, які пом'якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено, однак враховано, що за характером роботи ОСОБА_2 користується транспортним засобом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис П.Я.Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 10 грудня 2018 року

Постанова набрала законної сили 10 грудня 2018 року

Суддя П.Я. Ігнатенко

Секретар судового засідання Т.І. Пісоцька