Справа № 490/7978/17 13.04.2018 13.04.2018 13.04.2018
Номер провадження: 33/784/117/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Грабовецької О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисник ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови судді, 09 вересня 2017 р. близько 07 год. 15 хв., рухаючись по вул. Велика Морська в районі буд. №115 в м. Миколаєві, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом BMW 530d державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального засобу не відмовлявся, а погодився на таке проходження, проте за умови надання для огляду сертифікату про повірку такого приладу. Однак, поки він спілкувався з одним із поліцейських, інший склав протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що після того, як він отримав відмову у наданні сертифікату про повірку приладу «Драгер», він погодився пройти огляд з метою виявлення стану сп'яніння у найближчій лікарні, на що йому було повідомлено, що в цьому немає потреби, адже факт його відмови від проходження огляду вже зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків. При цьому факту відібрання у свідків пояснень він не спостерігав, а лише бачив, як працівники поліції вказали, де вони повинні поставити свої підписи.

Крім того, зазначає, що акт огляду, в якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння не містять відомостей про особу, у відношенні якої його складено.

Вважає, що вказані вище факти мали б бути перевірені в суді першої інстанції, проте на численні виклики свідки та працівники поліції не з'являлися, запису з нагрудної камери поліцейського не надали.

Крім того, зазначає, що в судовому засіданні було проголошено інше рішення, про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, вважає, що численні порушення норм закону про адміністративну відповідальність при здійсненні судового розгляду справи свідчить про наявність підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши інспекторів патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає правильними висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ці висновки суду ґрунтуються на належних та допустимих доказах, що позбавляє підстав доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому, суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якому ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Допитані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - інспектори патрульної поліції, підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснили, що отримали виклик на службовий планшет та побачили автомобіль BMW 530d під керуванням ОСОБА_1, який виїжджав з місця парковки біля торгового центру. Після зупинки вказаного автомобіля виявилося, що водій мав ознаки алкогольного сп'яніння. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, про сертифікат на повірку приладу водій не запитував.

Підстави вважати показання працівників поліції такими, що не відповідають дійсності, відсутні, оскільки їх пояснення послідовні та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Зокрема, пояснення працівників поліції про обґрунтованість зупинки водія ОСОБА_1 підтверджуються даними, наданими Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області на запит апеляційного суду. Так, згідно витягу з інтегрованої інформаційно-пошукової системи «АРМОР», на лінію «102» 09.09.2017 р. о 07:05 надійшло повідомлення громадянина, який назвав своє прізвище та дані, про те, що водій BMW 530d державний номер НОМЕР_1 здійснює керування транспортним засобом, на думку заявника, у нетверезому стані, та заїхав на парковку поблизу «Сіті-центру».

Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини також підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які були допитані в суді апеляційної інстанції, та які були залучені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснив, по вул. Велика Морська в районі вул. Садовій в м. Миколаєві його зупинили працівники поліції та запросили в якості свідка того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Пояснив, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп'яніння, але заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв та відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер та в медичному закладі. ОСОБА_1 не вимагав від працівників поліції надати йому для огляду сертифікат про повірку приладу Драгер.

Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_8, який пояснив, що рухався по вулиці Велика Морська в районі торгового центру Сіті-Центр в м.Миколаєві, його зупинили працівники поліції та запросили в якості свідка того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. На запитання поліцейських, чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 у присутності тдвох свідків відмовився.

Підстави вважати, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не підтвердили обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, як вважає апелянт та його захисник, немає. Зазначені свідки пояснили, що дійсно були залучені в якості свідків, у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, і кожен свідок підтвердив письмові пояснення, надані ними 09.09.2017 р.

На запит апеляційного суду Управління патрульної поліції в Миколаївській області повідомило, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який вівся під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, не зберігся.

Однак, відсутність відеозапису не є підставою для скасування прийнятого суддею рішення, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які підтвердили свої пояснення, надані під час складання протоколу, а також показаннями працівників поліції. Під час апеляційного розгляду апелянт та його захисник не навели підстав, які б свідчили про неправдивість наданих в суді показань свідків.

Пояснення апелянта про те, що він вимагав надати дані про повірку приладу «Драгер» не підтверджуються матеріалами справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 взагалі відмовився від надання пояснень, а допитані апеляційним судом свідки пояснили, що такої вимоги ОСОБА_1 не висловлював.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На думку апеляційного суду, зазначені докази в їх сукупності доводять вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що в судовому засіданні суду першої інстанції було проголошено інше рішення, про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються жодними доказами. Тому апеляційний суд розцінює їх як спробу ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, його вид та розмір штрафу передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на наведене, відсутні підстави для скасування постанови, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова