Справа № 761/2616/18
Провадження № 3/761/1526/2018
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря Філь В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Вербіко Л.П., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , кв, РНОКПП НОМЕР_2 , про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 1224 КУпАП,

у с т а н о в и в :
Водій ОСОБА_1 03.01.2018, приблизно о 12.00 год., керуючи автомобілем «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись поблизу будинку № 12 вулицею Платона Майбороди у м. Києві, порушуючи вимоги п. 13.1, 13.3 ПДР, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_4 . У результаті зазначеного вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, на порушення п. 2.10 а) ПДР залишив місце ДТП, що кваліфіковано працівником поліції за ст. 1224 КУпАП.

Враховуючи, що водієві ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення від 22.01.2018 серії БД № 433177 інкриміноване недотримання вимог п. 13.1 ПДР, яким на водія покладається обов`язок залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, стану транспортного засобу тощо дотримуватися безпечного інтервалу; а також п. 13.3 ПДР, згідно з яким під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, підтвердження або ж спростування саме цієї обставини є необхідним для вирішення справи, у межах висунутого ОСОБА_1 обвинувачення за ст. 124 КУпАП.

Отже, об`єктивний та неупереджений аналіз наданих у справі доказів має привести до висновку, чи порушив водій ОСОБА_1 пункти 13.1, 13.3 ПДР, чи перебуває це порушення у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною подією, чи має бути гр. ОСОБА_1 підданий стягненню у разі доведеності його вини.

Дослідивши сукупність зібраних у справі доказів у їх взаємному зв`язку, суддя дійшов висновку про таке.

Дорожньою обстановкою пункт 1.10 ПДР визначає сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці руху, які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху, прийомів керування транспортним засобом.

До дорожніх умов пункт 1.10 ПДР відносить сукупність факторів, що характеризують з-поміж іншого ширину проїзної частини.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР безпечним інтервалом є відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Таким чином, на кожного водія покладається обов`язок, врахувавши ширину проїзної частини, наявність перешкод на певній ділянці дороги, інші чинники, обрати смугу руху, прийоми керування так, щоб забезпечити необхідну відстань між боковими частинами транспортних засобів, яка б виключала будь-яку, навіть мінімальну небезпеку, тобто не створювала ризику завдання водієм своїми необережними діями матеріальних збитків.

Допитаним судом гр. ОСОБА_1 своєї вини не визнав, пояснивши, що 03.01.2018, приблизно о 12.00 год. рухався на автомобілі «Ford» вулицею Платона Майбороди у м. Києві, направляючись до госпіталю. Проїжджаючи повз припаркований з порушенням правил зупинки та стоянки автомобіль «Hyundai», відчув незначний удар у праву задню частину свого автомобіля. Зупинившись приблизно через 15-20 м, оглянув свій автомобіль, не побачивши на ньому пошкоджень, підійшов до водія автомобіля «Hyundai» для з`ясування усіх обставин. Однак водій зазначеного транспортного засобу ОСОБА_2 був переляканий, не став виходити з машини. З огляду на те, що у ОСОБА_1 у цей день було виявлено запалення легенів і він поспішав до лікарні, працівників поліції він не чекав, побоюючись за своє здоров`я. Проведені ним у подальшому розрахунки, проілюстровані у наданій суду масштабній схемі, спростовують саму можливість наїзду його автомобіля на автомобіль потерпілого, оскільки це виключається через габарити автомобілів, місце розташування транспортних засобів на проїзній частині, характер пошкоджень тощо.

Крім того, причиною вищевказаної події особа, яка притягається до відповідальності, вважає порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, якими врегульовані вимоги щодо зупинки та стоянки транспортних засобів.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає винуватим у ДТП саме водія ОСОБА_2 , який, вирушаючи з місця стоянки, зачепив автомобіль ОСОБА_1 , тому просив закрити провадження через відсутність у його діях складу правопорушення за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 домовився з поліцейськими, які почали діяти на користь останнього та 22.01.2018 склали на ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення, яких він фактично не вчиняв.

ОСОБА_1 також стверджував, що протоколи про адміністративні правопорушення складені не уповноваженою особою.

Провадження за ст. 1224 КУпАП, на думку ОСОБА_1 , також підлягає закриттю через те, що у зв`язку з хворобою його життю загрожувала небезпека, тому він діяв у стані крайньої необхідності.

Суддя критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та наведених ним доводів на свій захист з огляду на те, що ці доводи є суперечливими та не логічними, спростовуються іншими дослідженими судом доказами.

Так, ОСОБА_1 , заперечивши саму можливість контактування бокових частин автомобілів, надавши власні розрахунки на підтвердження цього, у той же час визнав, що після наїзду зупинив свій автомобіль, підійшов до потерпілого ОСОБА_2 , намагався встановити винуватого.

Факт пошкодження автомобілів є доведеним та підтверджується як поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так і об`єктивними даними - схемою ДТП, наданими учасниками події фотознімками.

Суддя також бере до уваги, що розташування пошкоджень на бокових частинах транспортних засобах - в автомобілі «Ford» пошкодження виявлені на правих задніх дверцятах, на автомобілі «Hyundai» пошкоджене переднє ліве крило, характер пошкоджень - повздовжні сліди тертя у напрямку руху контактуючих поверхонь, відповідають ситуації, яка склалася на момент ДТП.

Підтверджується зазначений висновок показаннями дружини ОСОБА_1 - свідком ОСОБА_3 , яка пояснила, що під час ДТП вона перебувала в автомобілі під керуванням її чоловіка, їх транспортний засіб рухався прямо, у цей час автомобіль справа почав рух і відбулося зіткнення. Чоловік зупинив автомобіль, підійшов до водія машини, з якою відбувся контакт. Потім чоловік оглянув свій автомобіль, на якому не виявив пошкоджень. Через те, що необхідно було поспішати, вони не дочекались поліції та поїхали до лікарні, де чоловіка госпіталізували.

Інший учасник ДТП водій автомобіля «Hyundai» - потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що у 03.01.2018 приблизно о 12.00 год. він перебував у салоні свого автомобіля, який стояв частково на проїзній частині вулиці Платона Майбороди у м. Києві, а частково на тротуарі, перешкод для руху інших транспортних засобів не створював. Він чекав на свого знайомого ОСОБА_4 , дитину якого привіз до лікарні. Його транспортний засіб не рухався, двигун був вимкнений. З обох боків проїжджої частини вулиці щільно стояли інші автомобілі, через що проїзд був ускладнений. У якийсь момент він почув хлопок, його автомобіль здригнувся, потерпілий побачив, що повз нього проїхав автомобіль «Ford», який своєю правою задньою частиною зачепив ліве переднє крило його машини. «Ford» продовжив рух і зупинився за 10-15 м від нього, зреагувавши на звуковий сигнал ОСОБА_2 , що дало йому можливість зафіксувати реєстраційний номер зазначеного транспортного засобу. ОСОБА_1 підійшов до нього, однак не вважав себе винуватим, почав йому погрожувати, пропозицій про складання «європротоколу» не висловив. Після нетривалого спілкування водій ОСОБА_1 покинув місце події. Причиною ДТП потерпілий вважає те, що ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу у момент, коли той, проїжджаючи повз його автомобіль, намагався також розминутися із зустрічним для ОСОБА_1 транспортним засобом, тому змінив прямолінійну траєкторію руху у бік автомобіля ОСОБА_5 , що призвело до наїзду.

Пояснення потерпілого підтвердив свідок ОСОБА_4 , який зазначив, що 03.01.2018 ОСОБА_2 привіз його сім`ю з м. Умань до лікарні у м. Києві та залишився їх чекати. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_2 та попросив терміново підійти до машини. Коли свідок підійшов, ОСОБА_2 пояснив, що автомобіль «Ford», який проїжджав зліва від нього, зачепив та пошкодив переднє ліве крило «Hyundai». Автомобіль ОСОБА_2 перебував частково на дорозі, частково на тротуарі, у тому ж положенні, у якому був припаркований з моменту зупинки. До цих подій машина потерпілого пошкоджень не мала. Інший учасник ДТП - автомобіль «Ford» стояв попереду приблизно за 20 м. від «Hyundai».

Пояснення свідка ОСОБА_4 також узгоджуються з інформацією, наданою потерпілим, щодо завантаженості обох сторін проїзної частини іншими припаркованими автомобілями, які значно ускладнювали рух, звужуючи необхідну для проїзду частину дороги.

Крім того, суддя враховує, що малоймовірною виглядає необхідність ОСОБА_2 розпочинати рух до повернення сім`ї ОСОБА_4 з лікарні, до того ж за відсутності місця для наступного паркування.

Інспектор Управління патрульної поліції в м Києві Булах В.С. пояснив суду, що він 03.01.2018 у складі групи виїжджав на місце події, де бачив автомобіль ОСОБА_2 «Hyundai». Знаків, які б забороняли зупинку або стоянку на вказаному місці, не бачив. У подальшому рапортом, який складений на підставі отриманих від потерпілого відомостей, доповів про подію ДТП начальнику Управління патрульної поліції в м. Києві. Як зазначено у рапорті, автомобіль ОСОБА_2 на місці ДТП суттєво не заважав руху інших транспортних засобів.

Допитаний під час розгляду справи інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Хуторний А.В. повідомив, що він на місці ДТП займався складанням схеми події, його напарник у цей час відбирав пояснення. Схема складена відповідно до фактичного розташування транспортного засобу «Hyundai» на місці пригоди, дорожні знаки не позначені на схемі оскільки вони, на думку свідка, не перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Допитаний як свідок інспектор УПП в м. Києві ОСОБА_6 пояснив, що ним 22.01.2018 після проведення певних розшукових дій та встановлення фактичних обставин вчинення адміністративних правопорушень, складені протоколи щодо ОСОБА_1 за ст. 1224, 124 КУпАП. ОСОБА_1 у телефонній розмові з ОСОБА_6 спочатку повідомив, що причиною ДТП стало відкриття дверей, через деякий час ОСОБА_1 , прибувши до Управління патрульної поліції в м. Києві, назвав іншу версію події, а саме, що пошкодження транспортних засобів сталося через те, що водій ОСОБА_2 почав рух своїм автомобілем, не надавши при цьому переваги ОСОБА_1 . Крім того, наполягав, що зіткнення є наслідком порушення ОСОБА_2 вимог знаку 3.34 «Зупинку заборонено». У той же час, ОСОБА_1 , ігноруючи вимоги інспектора, не надав свій автомобіль «Ford» для огляду, висуваючи різні версії, усіляко намагався перешкодити об`єктивному встановленню усіх обставин події. Протокол за ст. 124 КУпАП складений відносно ОСОБА_1 на підставі пояснень останнього, пояснень ОСОБА_2 , характеру пошкоджень на автомобілі «Hyundai», схеми ДТП. Отже, саме у діях ОСОБА_1 вбачалися порушення п. 13.1, 13.3 ПДР. Свідком також встановлено, що ОСОБА_1 покинув місце ДТП, що тягне відповідальність за ст. 1224 КУпАП.

Показання потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , які збігаються як у цілому, так і в окремих деталях, а також пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , що узгоджуються з вищенаведеними показаннями та об`єктивними доказами у справі, приводять до висновку, що саме водій ОСОБА_1 допустив порушення п. 13.1, 13.3 ПДР, внаслідок чого сталося пошкодження транспортних засобів.

Поясненням ОСОБА_3 у частині причини ДТП та механізму розвитку цієї події суддя надає критичної оцінки з огляду на зацікавленість свідка у результатах розгляду справи на користь її чоловіка ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного проступку за 1224 КУпАПН, суддя бере до уваги, що відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.
У силу ст. 16 КУпАП дією, вчиненою у стані крайньої необхідності, визнається дія, спрямована на усунення небезпеки, яка загрожує, зокрема, правам громадянина, якщо ця небезпека не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Гр. ОСОБА_1 підтверджене, що він з 03.01.2018 перебував на лікуванні у клініці пульмонології Національного військово-медичного клінічного центру з діагнозом негоспітальна пневмонія. Вказане захворювання становить загрозу життю хворого.
Вказана обставина давала реальні підстави особі, яка притягається до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, побоюватися за своє здоров`я, що надавало їй права вживати невідкладних заходів для відвернення небезпеки своєму життю та здоров`ю.
Отже, ОСОБА_1 , залишивши 03.01.2018 місце дорожньо-транспортної пригоди, перебував у стані крайньої необхідності, що виключає його адміністративну відповідальність за ст. 1224 КУпАП та згідно з п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП тягне закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи гр. ОСОБА_1 у частині відсутності у особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідних повноважень не ґрунтуються на законі, оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 255 КУпАП адмінпротокол за ст. 124 КУпАП мають право складати уповноважені особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Таким чином, до гр. ОСОБА_1 має бути застосоване адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу у сумі 20 розмірів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Провадження у справі за ст. 1224 КУпАП закрити у зв`язку з вчиненням дій у стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч