Номер провадження: 33/785/415/18
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В. Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2017 року відносно:

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Києві, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн..

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 23.10.2017 року о 10 год. 45 хв., ОСОБА_3, порушивши вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, на вул. 7 Пересипська в районі будинку №9 в м. Одесі, керував автомобілем «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, встановленого в результаті огляду із застосуванням спеціального засобу - алкотесту «Драгер», який показав результат 1,39%.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що судове рішення є необґрунтованим через грубі порушення норм процесуального і матеріального права, з таких підстав:

1) суд 1-ї інстанції, порушивши вимоги ст. 268 КУпАП, розглянув справу за його відсутності, тим самим, порушив його право на захист, а, пославшись на те, що клопотанням про перенесення розгляду справи за місцем проживання, він мав намір затягнути судовий розгляд, суд не врахував, що розгляд справи був призначений вперше і він не здійснив жодних дій на його затягування;

2) суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність і об'єктивність дослідження усіх обставин справи, адже не дав оцінки тій обставині, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема: у ньому не зазначена частина статті 130 КУпАП, за якою його притягнуто до відповідальності, тому він є недопустимим доказом;

3) наведене у протоколі серії БР №005269 порушення не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП, адже у ньому зазначено, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, але керування автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, не створює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

4) судом не враховано той факт, що при проведенні огляду, йому не було роз'яснено порядок застосування спеціального засобу;

5) під час огляду, працівниками поліції було порушено п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, адже перед початком огляду, співробітники поліції, на його вимогу, не пред'явили йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

6) доказом його невинуватості є також та обставина, що працівники поліції, не відсторонили його, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, від керування транспортним засобом, що підтверджується матеріалами справи;

7) доказом його невинуватості є також те що працівники поліції не вилучили у нього посвідчення водія, що передбачено приписами ст. 265-1 КУпАП.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В судові засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'являвся, натомість надав декілька клопотань про відкладення розгляду справи та бажанням приймати безпосередню участь в розгляді справи.

При цьому в судове засідання призначене на 4.05.2018 року ОСОБА_3 не з'явився, будь яких клопотань про відкладання розгляду справи не надавав, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності, оскільки участь в судовому засідання приймає його захисник - ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, повторно дослідивши докази у справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наступними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №005269 від 23.10.2017 року, у якому зазначено, що 23.10.2017 р. о 10 год. 45 хв., ОСОБА_3, порушивши вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, на вул. 7 Пересипська в районі будинку №9 в м. Одесі, керував автомобілем «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, встановленого в результаті огляду із застосуванням спеціального засобу - алкотесту «Драгер», який показав результат 1,39%; (а.с. 1);

- роздруківка до алкотесту «Драгер», в якому зазначений результат тестування - 1,39 проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківка тестування на алкоголь, з яких випливає, що огляд був проведений із застосуванням спеціального приладу «Drager 6810 №0490» у зв'язку з виявленими у ОСОБА_3 ознаками: нестійка хода, почервоніння очей, невнятна вимова. Результат тесту - 1,39 проміле (а.с. 2);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 23.10.2017 року, з яких випливає, що вони були присутніми під час проходження ОСОБА_3 тестування на стан алкогольного сп'яніння приладом «Drager» №0490, який показав результат - 1,39 проміле, а від огляду у медичному закладі ОСОБА_3 відмовився (а.с. 3, 4);

- рапорт інспектора поліції ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_3 пред'явив, але не передав посвідчення водія, тому воно не було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5).

Відповідно до приписів п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється

керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обгрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині порушення судом першої інстанції приписів ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає слушними, але під час апеляційного розгляду справи, його права були поновлені, а докази у справі досліджені повторно за участю його захисника.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_3 не надав жодного доказу на підтвердження доводів своєї апеляційної скарги, в тому числі не з'явився в судові засідання апеляційного суду для надання пояснень, про які зазначалось ним в апеляційній скарзі та його захисник не надав жодного доказу на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

Результати повторного дослідження доказів показали, що відсутність ОСОБА_3 у судовому засідання суду першої інстанції, не вплинула на законність судового рішення.

Довід апеляційної скарги про те, що наведене у протоколі серії БР №005269 порушення не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП, адже у ньому зазначено, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, але керування автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, не створює складу зазначеного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає слушним, але у своїй постанові, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і зазначений недолік протоколу про адміністративне правопорушення - виправив.

Аналіз інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 показав, що вони є надуманими і безпідставними, з огляду на таке:

- твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність і об'єктивність дослідження усіх обставин справи, адже не дав оцінки тій обставині, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема: у ньому не зазначена частина статті 130 КУпАП, за якою його притягнуто до відповідальності, тому він є недопустимим доказом, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) зазначена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- довід апелянта про неврахування судом першої інстанції того факту, що при проведенні огляду, йому не було роз'яснено порядок застосування спеціального засобу, а також, на його вимогу, не пред'явили йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, суд апеляційної інстанції вважає голослівним, адже у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не зробив відповідного зауваження, натомість особисто написав про те, що випив пляшку пива;

- твердження ОСОБА_3 про те, що доказом його невинуватості є той факт, що працівники поліції не вилучили у нього посвідчення водія, що передбачено приписами ст. 265-1 КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки з рапорту інспектора поліції ОСОБА_6 видно, що ОСОБА_3 пред'явив, але не передав посвідчення водія, тому воно не було вилучено та долучено до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5).

У відповідності до положень п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, а постанова суду є законною та справедливою, тому підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2017 року про накладення стягнення на ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца