Справа № 461/6515/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/1379/17 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представника Львівської митниці ДФС Стеценко О.А., розглянувши апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2017 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 471 МК України та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про порушення митних правил - закрито.

Вилучений, відповідно до протоколу товар: абразивний матеріал для обробки будівельних металічних конструкцій (електрокорунд) фасований по 25 кг/уп загальною вагою 150 кг - повернуто ОСОБА_1 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Згідно з постановою суду 29.08.2017 близько 19 год. 30 хв. в зону митного контролю митного поста «Грушів» Львівської митниці ДФС в напрямку в'їзду в Україну смугою руху «зелений коридор» прибув автомобіль марки "Renault Espace", реєстраційний номер НОМЕР_1. В даному транспортному засобі слідувало двоє осіб: водій - громадянин України ОСОБА_3 та пасажир - громадянин України ОСОБА_1. Своїми діями зазначені громадяни заявили про відсутність у них будь-яких товарів, які підлягають обов'язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

Під час огляду автомобіля в багажному відділенні автомобіля без ознак приховування було виявлено товар - абразивний матеріал для обробки будівельних металічних конструкцій (електрокорунд) фасований по 25 кг/уп загальною вагою 250 кг, вартість згідно поданих документів TAX FREE 1537,50 польських злотих (10993,13 грн за курсом НБУ встановленим на 29.08.2017 року) що відповідно до ч.1 ст. 374 МКУ перевищує неоподатковану норму при переміщенні через митний кордон України. У своїх поясненнях громадянин ОСОБА_4 зазначив, що він придбав для своїх особистих потреб абразивний матеріал для обробки будівельних металічних конструкцій (електрокорунд) вагою 50 кг на суму 307,5 польських злотих. Решта товару належить його знайомому громадянину ОСОБА_1, що останній у своїх поясненнях визнав своєю власністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Львівська митниця ДФС оскаржила дану постанову, просить скасувати її та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митниці.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дана постанова є необґрунтованою, необ'єктивною, незаконною та безпідставною і прийнятою без врахування наявних у матеріалах справи документів, що мають істотне юридичне значення для вирішення справи. Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції розглянувши справу по суті правомірно дійшов висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, однак порушено норми матеріального права, оскільки не накладено на правопорушника штраф у сумі 1700,00 гривень. Щодо застосування судом першої інстанції ст. 22 КУпАП, то апелянт вважає, що вищенаведена постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.

Заслухавши доводи представника митного органу на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1, який заперечив апеляційну скаргу та просив постанову судді залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що постанову суду слід залишити без зміни з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

У ст. 489 МК України зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 471 МК України дотримавшись вказаних вимог закону, що стверджується матеріалами адміністративної справи та не оскаржується в апеляційній скарзі представником митного органу.

В судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції, правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, на утриманні якого перебувають дружина ОСОБА_5, малолітні діти ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, що підтверджується довідками з місця проживання, копіями свідоцтв про народження дітей та копією посвідчення багатодітної сім'ї, які є в матеріалах справи.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При звільненні ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого порушення митних правил, а саме, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а вчинене ним адміністративне правопорушення митних правил не спричинило значної шкоди інтересам держави; на утриманні ОСОБА_1 перебувають дружина ОСОБА_5, малолітні діти ОСОБА_6,ОСОБА_7 та ОСОБА_1, що підтверджується довідками з місця проживання, копіями свідоцтв про народження дітей та копією посвідчення багатодітної сім'ї, що й дало підстави визнати можливим - звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції встановивши і належним чином оцінивши фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки діяння, за наявності обставин, які пом'якшують відповідальність за порушення митних правил та відсутності обтяжуючих обставин, правильно виклав їх в постанові, з покликанням на нормативно-правові акти, належним чином мотивувавши це, та підставно звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 374 МК України, за малозначністю, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи представника Львівської митниці про незаконність прийнятої суддею першої інстанції постанови є необгрунтованими, рішення судді є законним та обгрунтованим, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич