ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1302/18 Головуючий в І інстанції: Коваль В.О.
Провадження №33/819/28/18 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 26 червня 2018 року, о 18:35 год. на 127 км автодороги Високопілля-Берислав керував транспортним засобом ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. На вимогу працівника поліції водій, в присутності двох свідків, в порушення п.2.5. ПДР України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічне та неповне зясування всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом неповно досліджено докази по справі, а саме не допитано в судовому засіданні свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також зазначає, що в порушення норм процесуального права, суд першої інстанції належним чином не повідомив його про розгляд справи, в результаті чого він був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Постанова про його привід в судове засідання є незаконною, крім того був відсутній за місцем проживання у звязку з виїздом на роботу.

Справа про адміністративне правопорушення щодо нього надійшла до суду з фактично вичерпаним строком притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказує, що 26 червня 2018 року його дійсно зупиняли працівники поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення правил користування ременем безпеки. Протокол за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього не складався. Пояснення свідків є ідентичними, написані одним почерком. В судовому засіданні свідки не допитувалися.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про відсторонення його від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст.130 КУпАП.

Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказах, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №087890 від 26 червня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 26 червня 2018 року, о 18:35 год. на 127 км автодороги Високопілля-Берислав керував транспортним засобом ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного обстеження для визначення ступеню спяніння ухилявся шляхом відмови, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.10).

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до яких ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку у лікувальному закладі чи за допомогою приладу «Драгер» відмовився (а.с.12,13).

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції безпідставно не перевірено письмові покази свідків шляхом їх допиту, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки пояснення вказаних свідків узгоджуються з іншими доказами у справі, а відтак були обґрунтовано враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Так, в своєму рапорті інспектор поліції ОСОБА_4 зазначив, що 26 червня 2018 року під час патрулювання було зупинено автомобіль ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю. Від проходження медичного освідування в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків (а.с.2).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується доказами по справі.

Поруч із цим, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, без належного повідомлення про місце та час розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу, виходячи із наступного.

Так, розглядаючи справу, суддя районного суду припустився порушення норм процесуального права, а саме: розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст.278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином не дотримані, оскільки як вбачається з постанови, суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1

Так з матеріалів провадження вбачається, що суд не направляв на адресу ОСОБА_1 судову повістку про виклик до суду. Натомість судом першої інстанції відносно ОСОБА_1 було застосовано привід на 26 вересня 2018 року, який співробітниками поліції виконано не було у звязку із перебуванням ОСОБА_1 на роботі в м.Херсоні.

Згідно рапорту начальника СП Великоолександрівського ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області, ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи був завчасно повідомлений своєю дружиною по телефону (а.с.26).

На думку апеляційного суду, в даному випадку, такі дії суду неможливо вважати належним повідомленням про час та місце розгляду адміністративної справи, оскільки законом передбачений інший порядок повідомлення особи про розгляд справи . Зокрема, ст.277-2 КУпАП передбачає, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: що ОСОБА_1 26 червня 2018 року, о 18:35 год. на 127 км автодороги Високопілля-Берислав керував транспортним засобом ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. На вимогу працівника поліції ОСОБА_1, в присутності двох свідків, в порушення п.2.5. ПДР України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Згідно з вимогами ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 26 червня 2018 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, передбачені в ч.2 ст.38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв'язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду ОСОБА_5