Справа № 345/3479/18
Провадження № 33/4808/164/18
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю захисника ОСОБА_2, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши клопотання про поновлення строку разом із апеляційною скаргою останнього на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.09.2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, який не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

На вказану постанову суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати як незаконну, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В якості причини пропуску строку зазначає, що він не був присутнім в судовому засіданні, копію постанови отримав лише 22.11.2018 року, що вважає поважними причинами пропуску строку. В обґрунтування своїх доводів посилався на те, що суд першої інстанції передчасно прийняв оскаржувану постанову, не зясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду. Апелянт стверджує, що він був тверезий, проте з метою економії свого часу вирішив пройти огляд на стан алкогольного спяніння на пропозицію працівників поліції. Посилається на те, що працівниками поліції не було надано на його прохання сертифікату на прилад. Вважає, що прилад показав хибний результат 0,39 проміле, а на його прохання пройти повторний огляд в медичному закладі, було відмовлено працівниками поліції, мотивуючи тим, що в неділю лікарів немає в лікарні. Зазначає, що свідки були запрошені вже після проходження ним тесту на стан алкогольного спяніння. Апелянт стверджує, що працівники поліції його відпустили, посвідчення водія у нього не вилучали, він поїхав, тому був впевнений, що протокол на нього не було складено. Вважає, що працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП та приписи Інструкцій. На думку апелянта, матеріалами провадження не доведено його винуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а згідно приписів ст. 62 Конституції ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненому.

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_3 22.08.2018 року о 23.36 год. по вул. Хіміків м. Калуші Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «ОСОБА_4 ОСОБА_1 109» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду зявився захисник ОСОБА_2, якому розяснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду не зявилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Зі слів захисника зясовано, що його підзахисному ОСОБА_3 відомо про час та місце слухання справи в суді апеляційної інстанції, проте у звязку із зайнятістю він не зміг прибути у судове засідання апеляційного суду.

За таких обставин вважаю, що у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП можливо розглянути справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 за відсутності останнього, за участю його захисника ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, що не порушує прав останнього на захист.

Захисник ОСОБА_2 заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків, що приймали участь під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та витребувати відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які причетні до складання протоколу про адміністративне правопорушення, в задоволенні якого було відмовлено, у звязку із тим, що матеріали провадження містять достатньо доказів для прийняття рішення по суті.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду належить поновити, апеляційну скаргу - задовольнити, постанову судді - скасувати, прийняти нову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З постанови судді вбачається, що «ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином»» (а.п. 9-10).

Між тим, даних про те, що ОСОБА_3, було належним чином повідомлено судом першої інстанції про час розгляду справи 11.09.2018 року, матеріали справи не містять.

З матеріалах провадження вбачається, що повістка про виклик до суду на імя ОСОБА_3, про його виклик на 11.09.2018 року разом з поштовим конвертом та рекомендованим повідомленням повернулись на адресу суду без жодних відміток щодо причин невручення (а.п. 12-13).

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_3, був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно норм діючого законодавства, апеляційний перегляд справи відбувається в межах апеляційних вимог.

Отже, як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_3, одним із доводів апелянта є порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), які вважаю такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП в частині складу адміністративного правопорушення щодо керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, які не підтверджені достатніми до вказаного висновку доказами.

Основною нормативною базою, яка регламентує особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП працівниками поліції, є, зокрема Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та інші нормативно-правові акти.

Виходячи з загального змісту спеціальних нормативних актів встановлено, що протокол у справах про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП має певні відмінності та крім обставин, зазначених в ст. 256 КУпАП повинен містити акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений поліцейським, висновок лікаря закладу охорони здоровя про результати огляду особи (у разі підтвердження стану спяніння), до яких інструкціями встановлені окремі вимоги, або відомості про те, що особа відмовилася від перевірки з використанням спеціальних технічних засобів або проходження огляду у лікаря.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Результати огляду особи на стан спяніння, які відповідають вимогам, що містяться в ст. 266 КУпАП України та Інструкції, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Порядок проведення огляду на стан спяніння, вважається таким, що відповідає вимогам закону коли: по-перше, працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного спяніння у водія транспортного засобу, по-друге особі пропонують пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків на місті зупинки, а у разі незгоди водія з проведенням огляду на місці зупинки або незгоден з його результатами, останньому пропонують пройти огляд в закладі охорони здоровя.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду, а також допустимість вказаних висновків як доказу вчинення адміністративного правопорушення у звязку з тим, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проте, як вбачається з матеріалів провадження, працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення знехтували вказаними вимогами закону.

Так, в матеріалах провадження відсутній акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_5, який засвідчує факт погодження останнього з результатами огляду на стан алкогольного спяніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №047373 від 22.08.2018 року (далі - протокол), складеного уповноваженою на те особою працівником поліції, в присутності двох свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, 22.08.2018 року о 23-36 год. по вул. Хіміків, 2 в м. Калуші Івано-Франківської області, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «ОСОБА_4 ОСОБА_1 109» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» з результатом 0,39% (проміле), чим останній порушив п. 2.9 ПДР України (а.п. 1).

Протокол підписаний працівником поліції. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в протоколі засвідчили підписами свої анкетні данні. В той же час, протокол не містить підпису особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, як й не містить пояснення останнього щодо суті інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім наведено вище, також вбачається відсутність підпису ОСОБА_3 на роздруківки алкотесту «Драгер» з результатом огляду 0,39% (проміле), оскільки в графі «підпис особи» міститься запис наступного змісту: «відмовився в присутності двох свідків» (а.п. 2).

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вбачається жодних тверджень щодо позиції ОСОБА_3 відносно результатів проведеного огляду, свідки лише підтвердили факт проходження останнім огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», та його відмову від надання пояснень та підпису (а.п. 3-4).

В той же час, сам факт проходження ОСОБА_3 огляду на стан алкогольного спяніння у сукупності із показником алкотесту «Драгер» в 0,39% (проміле), не є безумовною підставою для його притягнення до відповідальності за відсутності акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_5, із позицією останнього щодо результатів проведеного огляду.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 з вказаним результатами не погоджується, таку ж саму позицію підтвердив захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду.

Таким чином, доходжу висновку, що матеріалами справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не доведений, у передбачений законом спосіб, факт погодження ОСОБА_3 з результатами огляду за допомогою приладу «Драгер».

Враховуючи наведене вище, вважаю, що працівниками поліції грубо порушено вимоги ст.ст. 256, 266 КУпАП та приписи п. 10 Розділу ІІ Інструкції, під час складання Протоколу, який є актом обвинувачення в скоєнні адміністративного правопорушення, та, відповідно, і проведення огляду на стан алкогольного спяніння.

В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, оскільки працівниками поліції було грубо порушено порядок проведення огляду водія на стан спяніння, то результати такого огляду є недійсними.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи те, що під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що огляд на стан спяніння ОСОБА_8 був проведений в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та зазначених вище приписів Інструкцій, у звязку із чим, відповідно до ч. 5 ст.266 КУпАП такий огляд є недійсним, а тому вина особи не доведена належними доказами, з доведенням цього факту в розумінні принципу «поза всяким розумним сумнівом».

За вказаних вище обставин, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.09.2018 року, якою ОСОБА_3, притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло