П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2018 Справа №607/4496/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого директором Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.3 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Від Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшли в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.7 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що 09.02.2017 р. до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_2 від 05.02.2017 р. стосовно порушення його права на звернення посадовими особами Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації.

За цим зверненням ОСОБА_2, відповідно до статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» відкрито провадження, за результатами якого встановлено наступне.

21.12.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації (надалі Департамент) із скаргою щодо неправомірних дій посадових осіб Управління соціальної політики Тернопільської міської ради при призначенні йому житлової субсидії. У скарзі, серед іншого, ОСОБА_2 просив розглянути скаргу в його присутності відповідно до статті 18 Закону України «Про звернення громадян».

За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 21.12.2016 р., зареєстрованої в Департаменті 23.12.2016 р. за №П-063/1607, йому було надано відповідь листом Департаменту від 06.01.2017 р. №П-063/1607. При цьому, ОСОБА_2 у своєму зверненні до Уповноваженого з прав людини від 05.02.2017 р. зазначає, що відповідь на свою скаргу до Департаменту від 21.12.2016 р. він отримав лише 01.02.2017 р. Разом з тим, ця скарга була розглянута без його присутності, тоді як ним була зазначена відповідна вимога.

В рамках відкритого за зверненням ОСОБА_2 провадження Уповноваженого з прав людини, з метою перевірки обставин стверджуваного ним правопорушення, встановлення винної у його скоєнні особи, відібрання пояснень тощо до Департаменту було направлено відповідні запити листами Представника Уповноваженого з питань дотримання соціально-економічних та гуманітарних прав від 23.02.2017 р. № 8.4.1/7-П284537.17/19-153 та від 10.05.2017 р. № 8.1.1/7-П284537.17-2/19-153.

У поясненнях керівництва Департаменту, наданих листами від 16.03.2017 р. № П-063/534 та від 31.05.2017 р. № 02/1840, стосовно порушених ОСОБА_2 питань, зазначено про те, що Департаментом було розглянуто скаргу потерпілого від 21.12.2016 р. в терміни, визначені статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», відтак не надано запитувані дані щодо посадових осіб, відповідальних за розгляд скарги потерпілого. Водночас у поясненнях не надано й підтвердження того, що ОСОБА_2 відповідно до вимог його скарги від 21.12.2016 р., було запрошено на її розгляд у його присутності, а також будь-яких пояснень стосовно цієї обставини.

Зважаючи на викладене, Регіональному координатору зі звязків із громадськістю Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Тернопільській області ОСОБА_3 (надалі - Регіональний координатор) листом від 9.06.2017 р. № 2/7-П284537.17-4/19-153, було доручено відвідати Департамент та встановити посадових (службових) осіб, відповідальних за розгляд звернення потерпілого від 21.12.2016 р., у тому числі виконавця звернення та особи, яка була підписантом відповіді на його скаргу до Департаменту.

За результатами зясування обставин справи Регіональним координатором поінформовано, що розгляд скарги потерпілого від 21.12.2016 р. до Департаменту було доручено заступнику начальника управління соціальних гарантій - начальнику відділу соціальних допомог, грошових виплат та компенсацій Департаменту ОСОБА_4. При цьому підписантом відповіді на скаргу потерпілого від 21.12.2016 р., надану листом Департаменту від 6.01.2017 р. № П-063/1607, є Директор Департаменту ОСОБА_1.

Згідно із актом фіксації відмови від надання пояснень від 25.09.2017 р., складеним Регіональним координатором, ОСОБА_1 не вбачає порушення вимог чинного законодавства у діях своїх підлеглих при розгляді звернення потерпілого від 21.12.2016 р. та надавати будь-які пояснення, у т.ч. й стосовно себе, відмовився.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади та їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань), також всебічно перевіряти заяви чи скарги.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обовязковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обовязки.

Згідно ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, у тому числі, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Згідно положень статті 19 Закону України «Про звернення громадян», до обовязків органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг віднесено запрошувати громадянина (на його прохання) на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Відтак право громадянина бути присутнім при розгляді заяви чи скарги прямо передбачено статтями 18 та 19 Закону України «Про звернення громадян».

Разом з тим, відповідно до норм Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1242 (надалі - Типова інструкція), відповідальність за виконання документа несуть особи, зазначені у розпорядчому документі, резолюції керівника установи, та працівники, яким безпосередньо доручено виконання.

Відповідальність за організацію діловодства в установах, у т.ч. за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, несуть їх керівники.

Згідно наявної судової практики щодо розгляду судами спорів у справах про порушення Закону України «Про звернення громадян» в частині визначення осіб, відповідальних за розгляд звернень громадян, скарга вважається остаточно розглянутою з моменту підписання на неї відповіді уповноваженою на те посадовою особою ( у даному випадку ОСОБА_1А.), яка може не погодитись з тим проектом відповіді, яку підготували підпорядковані їй працівники. Саме проставлення підпису на відповіді, яка підготовлена за результатами розгляду звернення (скарги) надає такій відповіді офіційного характеру і може бути оскаржена субєктом звернення в установленому законом порядку.

Отже, відповідальним за незабезпечення вимоги потерпілого щодо розгляду скарги у його присутності є підписант цього листа - ОСОБА_1, оскільки він підписав відповідь на скаргу ОСОБА_2, яка була підготовлена виконавцем звернення ОСОБА_4 без урахування вимог статей 18 та 19 Закону України «Про звернення громадян».

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що відповідь на звернення ОСОБА_2 була підписана заступником директора Департаменту начальником управління ОСОБА_5, відповідно до розподілу обовязків між директором та заступниками директора Департаменту, який з даного приводу у 2017 році надавав вичерпне письмове пояснення представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Крім того, зазначив, що на момент розгляду справи минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Судом встановлено, що дане адміністративне правопорушення, передбачене частиною 7 статті 212-3 КУпАП, було вчинено 06.01.2017 р.

За таких обставин, вважаю, що провадження в даній адміністративній справі слід закрити в звязку із закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.7 ст.212-3 КУпАП закрити, в звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_6