Справа № 152/846/18
П О С Т А Н О В А
іменем України
05 липня 2018 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, в присутності його законного представника ОСОБА_3 (паспорт серії АА 665186),
розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 А, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, студента ІНФОРМАЦІЯ_5, не одруженого, не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
-за ч.1 ст.130, ст. 122-4, ч.2 ст.126 КпАП України,
ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КпАП України, а саме: 09.06.2018 року о 23 годині 30 хвилин в с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області на вул. ОСОБА_4, керував транспортним засобом «МТ-10», з державним номерним знаком 3323 ВИЗ, не маючи права керування даним видом транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України.
В суді ОСОБА_2 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах визнав. Пояснив, що він дійсно проживає у с. Стрільники на вул. Лесі. Українки, 5А. Так, 09.06.2018 року приблизно о 21 годині він з товаришами знаходився на випускному вечорі. На вулиці було прохолодно і він попросив у свого дядька ОСОБА_5, щоб останній підвіз його мотоциклом додому за курткою, але останній надав йому ключі від мотоцикла і сказав їхати самому. Їдучи мотоциклом по дорозі додому він встановив, що в мотоциклі несправні освітлення та гальма, але, коли їхав з пагорба, то не зміг гальмувати. Побачивши попереду людей, він кричав, щоб звільнили дорогу, оскільки не працюють гальма та освітлення в мотоциклі, але не всі пішоходи відреагували, так як гучно грала музика на випускному вечорі біля школи, тому допустив зіткнення з двома пішоходами. Зїхавши з пагорба, він зупинився, але, злякавшись, не повернувся назад, а поїхав додому, де залишив мотоцикл. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції і склали протоколи про адміністративні правопорушення. Просить його суворо не карати, врахувати, що він є неповнолітнім, адміністративне правопорушення ним вчинено вперше.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Так, крім признання ОСОБА_2 вини, винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №263282 від 09.06.2018 року (а.с.19); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.2, 9-10).
Крім того, щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №263281 від 09.06.2018 року (а.с.1), відповідно до якого останній обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в тому, що 09.06.2018 року о 23 годині 30 хвилин в с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області на вул. ОСОБА_4, будучи в стані алкогольного спяніння, керував транспортним засобом «МТ-10», з державним номерним знаком 3323 ВИЗ; та протокол про адміністративне правопорушення серії БД №263283, відповідно до якого ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, зокрема в тому, що 09.06.2018 року о 23 годині 30 хвилин в с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області на вул. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом «МТ-10», з державним номерним знаком 3323 ВИЗ, допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_4, після чого залишив місце ДТП (а.с.8).
Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії БД №263281 та БД №263283 від 09.06.2018 року, приходжу до висновку, що відсутні подія та склад адміністративних правопорушень у діях ОСОБА_2, передбачені ч.1 ст.130 та ст.122-4 КУпАП.
Так, ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Проте, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу на підтвердження того, що подія ДТП відбулася та оформлена відповідно до норм законодавства.
У звязку із наведеним провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КПК України.
Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.
Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 керував мотоциклом 09.06.2016 року о 23.30 годині в с. Стрільники, будучи в стані алкогольного спяніння.
Так, до матеріалів адміністративного протоколу додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.04.2018 року, з якого вбачається, що він складений щодо ОСОБА_2 на підставі акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом за №83, складеного о 05.25 годині 2018 року, про те, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння (а.с.3).
Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_2 складено про перебування в стані алкогольного спяніння саме 10.04.2018 року, тобто за два місяці до дати, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, вказаний висновок складено на підставі акта, який не містить дати його складення, оскільки в ньому наявна вказівка про складання його о 05.25 годині 2018 року.
Отже, доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 мотоциклом, будучи у стані алкогольного спяніння, немає.
У звязку із наведеним провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КПК України.
Протоколи про адмінправопорушення, вчинені ОСОБА_2, надійшли до суду одночасно, тому матеріали підлягають обєднанню в одне провадження.
В діях ОСОБА_2 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ч.1 ст.13 КпАП України, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Згідно із ч.2 ст.13 КпАП України, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, в тому числі, ст.ст.121-127 КпАП України, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 народився 09.07.2000 року, тобто є неповнолітнім, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.34 КУпАП, є обставиною, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення.
ОСОБА_2 є дитиною, позбавленою батьківського піклування, оскільки батько останнього ОСОБА_7 помер 06.10.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 216216 (а.с.37).
Матір ОСОБА_2 ОСОБА_8 (а.с.28) за рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.12.2009 року №2-684/2009 позбавлена батьківських прав.
З розпорядження Тиврівської РДА Вінницької області від 24.12.2009 року за №589 вбачається, що, з врахуванням рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.12.2009 року № 2-684/2009 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_2, останньому надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а на підставі розпорядження Шаргородської РДА Вінницької області від 25.01.2010 року за № 26 «Про встановлення опіки над малолітніми дітьми, позбавленими батьківського піклування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6», встановлено опіку над ОСОБА_2 (а.с.29), та призначено їх опікуном бабусю ОСОБА_3 (а.с.38-39).
Вказаний факт також підтверджується єдиним квитком серії 109, що виданий 01.10.2016 року керівником навчально-виховного закладу ДНЗ «Центр професійно-технічної освіти» (а.с.32).
Неповнолітній ОСОБА_2 не працює, навчається, зокрема, є учнем ВПУ №1 (а.с.33), за місцем навчання характеризується позитивно, що підтверджується грамотою ДНЗ «ЦПТО-1 м. Вінниці», якою ОСОБА_2 нагороджений за зайняте І місце в конкурсі фахової майстерності за професією «штукатур», дипломом за зайняте ІІ місце в конкурсі фахової майстерності за професією «лицювальник-плиточник» серед учнів центру ІІ курсу, подякою за старанне навчання, високі досягнення в оволодінні обраною професією, зразкову поведінку та активну участь в позаурочному житті Центру, а також подякою за співпрацю і надання благодійної допомоги у створенні належних умов для повноцінного розвитку, навчання та виховання дітей з особливими потребами (а.с.40-43).
Таким чином, з огляду на вище викладене, а також з врахуванням особи правопорушника, зокрема того, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вчинив адміністративні правопорушення, будучи неповнолітнім, є дитиною, позбавленою батьківського піклування, навчається і не має самостійного заробітку та доходу і позитивно характеризується за місцем навчання, характеру вчинених адмінправопорушень, якими не завдано шкоди державним чи суспільним інтересам, вважаю за можливе призначити йому захід впливу, передбачений ст.24-1 КпАП України.
Відповідно до вимог ст.24-1 КпАП України, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобовязання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Приходжу до переконання, що до ОСОБА_2 слід застосувати захід впливу у виді попередження.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.126, ст.ст.13, 24-1, ст.ст.283, 284, 294, п.1 ч.1 ст.247 КпАП України,
ОСОБА_2 визнати винуватим за ч.2 ст.126 КпАП України і застосувати до нього захід впливу, передбачений ст.24-1 КпАП України, у виді попередження.
Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню його у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП, закрити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: