Справа № 627/659/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2018 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

при секретарі Вюнник В.В.,

за участю прокурора Яковенко Д.Є. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Краснокутськ справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, судді у відставці, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу № 193 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією від 27.04.2018 року, ОСОБА_1 згідно листа Богодухівського районного суду Харківської області №01-25/613/2681/18 від 17.04.2018 року, було обрано народним суддею Богодухівського районного народного суду 20.06.1982 року за результатами виборів народного судді, в подальшому Постановою Верховної Ради України від 13.07.2000 №1896-ІІІ «Про обрання суддів» ОСОБА_1 обрано безстроково суддею Богодухівського районного суду Харківської області.

Вищою радою правосуддя прийнято рішення від 25.04.2017 р. № 972/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Богодухівського районного суду Харківської області у відставку».

Відповідно до довідки №04-52/152 від 19.03.2018 року, наданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області ОСОБА_1 нараховано 05.05.2017 року вихідну допомогу в розмірі 81600 грн. та в подальшому перераховано на картковий рахунок 65688 грн. без урахування податків.

ОСОБА_1, будучи відповідно до абз. 14 ст. 1, підпункту «ґ» п.1 .ч.1 ст.3 та ч.2 ст. 52 Закону субєктом декларування, примітки до статті 172-6 КУпАП субєктом правопорушення, в порушення ст.52 Закону №1700 VІІ, після нарахування 05.05.2017 року вихідної допомоги в розмірі 81600 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на 1 січня 2017 року, письмово не повідомила протягом 10 днів, а саме до 15 травня 2017 року, НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені інкримінованого їй адміністративного правопорушенні не визнала та просила закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в її діях у зв'язку з тим, що вона не є суб'єктом даного правопорушення - вона не припинила діяльність, пов'язану з виконанням функції держави, а була звільнена у відставку у зв'язку з поданою нею заявою про відставку.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення і просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши прокурора та правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з листа Богодухівського районного суду Харківської області №01-25/613/2681/18 від 17.04.2018 року, ОСОБА_1 було обрано народним суддею Богодухівського районного народного суду 20.06.1982 року за результатами виборів народного судді, в подальшому Постановою Верховної Ради України від 13.07.2000 №1896-ІІІ «Про обрання суддів» ОСОБА_1 обрано безстроково суддею Богодухівського районного суду Харківської області.

Вищою радою правосуддя прийнято рішення від 25.04.2017 р. № 972/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Богодухівського районного суду Харківської області у звязку з поданням заяви у відставку».

Відповідно до довідки №04-52/152 від 19.03.2018 року, наданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області ОСОБА_1 нараховано 05.05.2017 року вихідну допомогу в розмірі 81600 грн. та в подальшому перераховано на картковий рахунок 65688 грн. без урахування податків.

ОСОБА_1 інкримінується те, що вона, будучи відповідно до ст.ст. 1, 45 та 52 ч. 2 Закону № 1700 та Примітки до ст. 172-6 КУпАП суб'єктом декларування, в порушення вимог ст. 52 ч. 2 Закону № 1700, після отримання 05.05.2017 р. доходу в сумі 81600 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного періоду, у 10 денний строк з моменту отримання доходу була зобов'язана письмово повідомити про це Національне агентство шляхом подання електронного повідомлення до Реєстру про суттєві зміни в майновому стані, але цього не зробила.

У ч. 1 ст. 1. Закону № 1700 наведені терміни вживаються в такому значенні: субєкти декларування - особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700 субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону № 1700 особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п.п. «а»і«в»п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Стаття 52 в ч. 2 Закону № 1700 зазначає, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

В Примітці до ст. 172-6 КУпАП визначено, що субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та 2 ст. 45 Закону № 1700 зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що системний аналіз вжитих в ч. 2 ст. 45 Закону № 1700 формулювання «припиняє діяльність, припинили діяльність та припинення діяльності» дає підстави констатувати, що термін «припинення» за загальним правилом (ст. 36 КЗпП України) співвідноситься із терміном «звільнення» як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів, зокрема з положень ст. 83 Закону України «Про державну службу», ст. 4 Закону України «Про статус народного депутата України» тощо, де зазначена термінологія підміняється одна одною. Разом з тим із цього правила є винятки. Так, Закон України від02.06.2016 р. № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» (надалі - Закон № 1402) розрізняє терміни «звільнення» (ст.ст. 112- 118) та «припинення» (ст.ст. 119- 125), а отже, розмежовує їх, передбачаючи різні підстави для настання таких юридичних фактів. Наведені положення цього Закону повністю кореспондують зі ст. 126Конституції України, яка також розмежовує ці поняття. Аналогічний підхід використано законодавцем в ст. 149-1Конституції України щодо припинення повноважень судді Конституційного Суду України та його звільнення.

Так, у ч. 7 ст. 126 Конституції України та ст. 119Закону № 1402 зазначено, що повноваження судді припиняються виключно в разі: 1) досягнення суддею шістдесяти п'яти років; 2) припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; 3) набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; 4) смерті судді; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину. Цей перелік є вичерпним.

Слід зазначити, що саме такий підхід використала Рада суддів України, приймаючи рішення від15.09.2016 р. № 54«Щодо питання припинення повноважень суддів з визначених Законом № 1402підстав».

Крім того, слід зауважити, що виключною підставою для припинення трудових відносин судді з відповідним судом, згідно зі ст. 125 Закону № 1402, є саме припинення повноважень судді (ст.ст. 119 - 125). Звільнення ж судді з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України та ст. 112 Закону № 1402, не є підставою для припинення трудових відносин в аспекті зазначених вище норм Конституції України та спеціального закону.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 7КУпАП, згідно з якою застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а отже, забороняє притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогією, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень, з огляду на проведений вище аналіз, судді, які звільняються з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, зокрема на підставі п. 4 зазначеної частини у зв'язку з подання заяви про відставку, не можуть бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6КУпАП у т.ч. неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (ч. 2 цієї статті), зокрема, внаслідок отримання суддею вихідної допомоги у зв'язку з відставкою до досягнення ним шістдесяти п'яти років, адже суб'єкт їх вчинення однаковий.

Аналогічна позиція викладена у п. 2 інформаційного листа судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією».

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладений обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вона не припинила повноваження судді, а була звільнена з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Враховуючи викладене, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 126, 149-1 Конституції України, ст.ст. 3, 7, 9-11, 172-6,247, 279, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП,ст.ст. 1, 3, 45, 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 112-125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.А.Каліберда