3/758/6389/18 Категорія 430
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., за участі представника Енергетичної митниці ДФС Соколової Л.В., Бузюна Є.Г., захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4 особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5,

розглянувши матеріали, які надійшли з Енергетичної митниці Державної фіскальної служби, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТОВ «РАЙТ ПАУЕР ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ст. 472 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0044/90301/18 від 28 серпня 2018 року, директор ТОВ «РАЙТ ПАУЕР ЕНЕРДЖІ Україна» ОСОБА_5 не забезпечив подання періодичної митної декларації на товар електроенергія, постачання на травень 2018 у кількості 97109 кВт/год, що декларувався через митний кордон України за митною декларацією від 23 червня 2018 №UA903010/2018/010282, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 Митного кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, зазначивши, що декларування переміщуваної через державний кордон України електроенергії у травні 2018 року відбулося шляхом подання 23 червня 2018 року митної декларації в митному режимі експорт типу «ЕК 10 АА», якій було присвоєно № UA903010/2018/010282. Оскільки він не володіє знаннями та навиками в питаннях митного оформлення товарів, в тому числі практики здійснення експорту електроенергії через митний кордон України, тому звернувся у вирішенні даного питання за допомогою до митного брокера, з яким було укладено угоду та передано всі необхідні документи, що вказує на відсутність у нього умислу на неподання періодичної митної декларації, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Захисник ОСОБА_3 просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України. На його думку, в протоколі про порушення митних правил не зазначено жодних протиправних дій ОСОБА_5, які охоплюються диспозицією вказаної статті Митного кодексу України, відповідальність по якій настає у разі недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявленні за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Він зазначив, що для митного оформлення електроенергії через державний кордон України ОСОБА_5 були подані всі точні та достовірні документи, передбачені вимогами п. 5 ч. 1 та ч. 3 ст. 335 МК України. На підставі вказаних документів була подана митна декларація від 23 червня 2018 року типу «ЕК 10 АА», якій було присвоєно № UA903010/2018/010282. Цей документ був прийнятий Енергетичною митницею ДФС і рішення про відмову у митному оформленні товару нею не приймалось.

Окрім цього, форма поданої до митного органу декларації повністю відповідає вимогам, встановлених Положенням про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 № 450, до митного оформлення було заявлено товар у тій кількості, який фактично був експортований, а враховуючи, що при митному оформленні експорту електроенергії справляння митних платежів не передбачено, оскільки до такого експорту застосовується нульова ставка ПДВ, тому не було вчинено заниження митних платежів.

У зв'язку з вищенаведеним, захисник стверджував, що за наявності факту перетину електроенергії за межі митної території України на підставі належно оформленої та прийнятої митним органом митної декларації № UA903010/2018/010282, у кількості товару, яка в ній заявлена, у митного органу відсутні правові підстави стверджувати про недекларування ОСОБА_5 фактично експортованого товару, що в свою чергу вказує на відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Також захисник ОСОБА_3 звернув увагу на те, що виходячи з правового змісту норми ч. 4 ст. 260 МК України, законодавець не закріпив імеративної вимоги обов'язкового подання періодичної митної декларації у разі здійснення експорту електроенергії за межі митної території України, тому такий вид декларації можна розглядати як документ про наміри суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності у майбутньому можливо здійснити переміщення товару за межі митного кордону. Відсутність імперативного характеру вказаної норми також підтверджується і тим, що в противному разі митний орган був би зобов'язаний прийняти письмове вмотивоване рішення про неможливість здійснення митного оформлення товарів у зв'язку з невиконанням уповноваженою декларантом особою умов, визначених МК України, чого в даному конкретному випадку зроблено не було. На думку захисника, відсутність у даному конкретному випадку факту вилучення товару - предмету порушення митних правил, відповідно вимог ст. 511 МК України, також є підставою стверджувати про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він працює директором ТОВ «СПС груп», та надавав в якості митного брокера послуги ТОВ «РАЙТ ПАУЕР ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА», директором якого є ОСОБА_5, по митному переміщенню через митний кордон України електроенергії. Підтвердив, що до укладення з ним угоди відбулась консультація між ним та ОСОБА_5, за результатами якої він повідомив, які необхідно зібрати документи. Про необхідність подання періодичної митної декларації він ОСОБА_5 не повідомляв. Коли всі документи були зібрані, ОСОБА_5 йому про це повідомив, вони уклали договір, після чого ним була підготовлена та подана до митного органу митна декларація.

Представники Енергетичної митниці ДФС у судовому засіданні підтримали доводи, наведені в протоколі про порушення митних правил, відповідно до яких ОСОБА_5 необхідно визнати винним у порушенні митних правил, а саме в не забезпеченні подання періодичної митної декларації на товар електроенергія, що декларувався через митний кордон України за митною декларацією від 23 червня 2018 №UA903010/2018/010282.

Заслухавши пояснення представників Енергетичної митниці ДФС, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисників, свідка, дослідивши отримані матеріали, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідальність за ст. 472 Митного кодексу України настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_5 задекларував переміщувану у травні 2018 року через митний кордон України електроенергію, відповідно до митної декларації від 23 червня 2018 №UA903010/2018/010282 (т. 1, а.с. 94), однак при цьому, він не забезпечив подання періодичної митної декларації на товар електроенергія за травень 2018 року.

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 4 ст. 260 МК України, періодична митна декларація може подаватися на регулярне переміщення через митний кордон України товарів однією і тією ж особою на одних і тих же умовах та підставах протягом не більше 180 днів та під зобов'язання про подання додаткової декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця, у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об'єктивних і суб'єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 10 КУпАП, України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно Митного кодексу України, порушення митних правил визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається з досліджених матеріалів, доводів захисника, пояснень свідка, не вбачається достатньо фактичних даних про вчинення ОСОБА_5 навмисних дій чи халатних дій, які потягли за собою неподання періодичної митної декларації.

Так, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5 вчинив навмисні дії, щоб не подати періодичну митну декларацію, під час яких він усвідомлював протиправний характер своєї бездіяльності, передбачав настання шкідливих наслідків і бажав або свідомо допускав їх настання.

Не встановлено в судовому засіданні і вчинення необережних дій ОСОБА_5, коли б він передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї бездіяльності, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливості настання таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Так, зібрані у справі докази свідчать про відсутність бажання у ОСОБА_5 не подавати періодичну митну декларацію, оскільки фактичні обставини справи вказують на подання митної декларації, підстав вважати, що подана інформація була невірною під час судового розгляду не встановлено, окрім цього, у складеному протоколі митний орган також не посилається на подання неправдивих і недостовірних відомостей про переміщену через митний кордон України електроенергію, ОСОБА_5 з метою належного оформлення митної декларації звернувся до спеціаліста в цій галузі, отримав від нього на початку їхньої співпраці усні консультації, згідно яких йому було роз'яснено необхідність підготовки необхідних документів, а про подання періодичної митної інформації вказана особа не зазначала, в подальшому він уклав відповідний договір, за умовами якого митним оформленням займався митний брокер, який фактично сформував та подав митну декларацію, про що беззаперечно підтвердив свідок ОСОБА_7

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність у ОСОБА_5 необхідних фахових знань в питаннях здійснення митного оформлення товарів через митний кордон України, факт укладення для вирішення даних питань договору з митним брокером, яким і вчинялись всі подальші дії по митному оформленню електроенергії, приходжу до висновку про відсутність у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суб'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 467, 472, 483, 529 Митного кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня її винесення.

Скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій