Провадження № 3/263/3486/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює водієм, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №170062 від 01.11.2018 року, ОСОБА_2 01.11.2018 року о 20:32 год. за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, Центральний район, вул.Савчука, буд.38, керував автомобілем BMW520, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проведення огляду для визначення стану спяніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 01 листопада 2018 року приблизно о 20:00 годині він із ОСОБА_3 зустрілися біля в'їзду на автостоянку. ОСОБА_3 сів на місце водія, а ОСОБА_2 поряд з ним, на пасажирське місце. При повороті на перехресті у водія впав телефон під сидіння. Вони зупинилися, після чого ОСОБА_2 відхилив спинку крісла, а водій переліз на заднє сидіння для того, щоб дістати телефон. Коли ОСОБА_3 був на задньому сидінні, до автомобіля підійшли працівники патрульної поліції, сказали, що при повороті не увімкнули світловий покажчик повороту, та побачивши, що водія на місці не було, вони почали обвинувачувати ОСОБА_2 у тому, що він пересів з крісла водія на пасажирське місце. Працівники патрульної поліції попросили пред'явити документи. ОСОБА_2 відмовився, посилаючись на те, що за кермом був не він. Водія вони відштовхували та розмовляти з ним не хотіли, він повністю був тверезий. Провину у вчиненому правопорушенні не визнав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він з ОСОБА_2 01 листопада 2018 року домовилися зустрітися на автостоянці напроти «Тисяча дрібниць». ОСОБА_2 одразу віддав ключі від автомобіля свідку і останній сів за кермо. Коли вони повертали на перехресті вул. Варганова та Єнгельса у свідка впав телефон. Він зупинив автомобіль, ОСОБА_2 відхилив спинку сидіння, та свідок переліз на заднє сидіння для того, щоб дістати телефон. В цей час до них підійшли працівники поліції. Поліцейські забрали посвідчення водія у свідка та звернулися до ОСОБА_2 Вони не давали сказати жодного слова, постійно відштовхували свідка у бік. Після чого під'їхали інші патрульні машини, та почали стверджувати, що за кермом сидів не свідок, а саме ОСОБА_2 Поліцейські просили ОСОБА_2 надати документи, які посвідчують особу, але він відмовився. Відеозапису чи інших доказів вчинення правопорушення поліцейські не надали. Після цього працівники поліції вдягли на ОСОБА_2 кайданки та відвезли його до райвідділу.

Судом були досліджені письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 170062 від 01.11.2018 року; протокол АА № 027024 про адміністративне затримання від 01.11.2018 року; розписка від 01.11.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_3 зобовязався не передавати управління автомобілем BMW520, державний номерний знак НОМЕР_1, власнику ОСОБА_2 та залишити транспортний засіб на місці стоянки, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, рапорт патрульного поліцейського.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ті особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. При цьому підстав сумніватися у показах свідка ОСОБА_3 судом не встановлено.

Матеріали адміністративної справи не містять достатніх доказів, які б свідчили про керування саме ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, вказаний факт не був доведений належними та допустимим доказами, що виключає склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в його діях, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130 ч. 1, ст. 247 ч.1 п. 1, ст.251 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя П.І.Папаценко